439 
funnit sidorna af länden något ljusare, med gråhvit anstrykning. 
Öfverläppen framtill omkring fåran, och underläppen framtill 
äro mörkgråa. Hakan och nedre delen af kinderna äro hvita. 
Honan skiljer sig från hanen, jemte det hon är mindre, deri- 
genom att hon på framhalsen, frambröstet (bringan) och bo- 
garne är blekt och orent rostgulaktig. Både hanen och honan 
hafva glesa långa stickelhår med hvit spets på kroppssidorna. 
Honan har den rostgula färgen på nacken föga märkbar. Hos 
de yngre är den rostbruna färgen på bogarne och kroppssidorna, 
liksom hos honan, blekare, stötande i rostgult, och på de förra 
mindre utbredd ; och de ha vanligen på hjessan en hvitaktig fläck. 
— Hos den nordliga formen (Lep. medius Nilsson & aquUonms 
Blasius) äro kroppssidorna, bakre länden, sidorna af hufvudet, 
och stundom yttre sidan af extremiteterna mer eller mindre grå- 
hvitaktiga. Stundom lär den vara nästan helt och hållet grå- 
hvitaktig ofvan, liksom Lep. canescens Nilss. 
Craniet. Längd SVm t. eller 102 mill. Bredd öfver de 
yttre öronöppningarne P/m t. eller 39 mill. Bredd öfver kindbå- 
garne l'72o eller 50 mill. Näsbenens längd något öfver lYj^ 
t. eller 46 mill. Nosen är något längre och smalare, än hos 
föregående art; eljest är craniet likt dennes. 
Tänderna, Framtän derna i miderkäken hafva främre sidan 
något konvex, med sidokanterna afrundade. Första öfre kind- 
tanden har blott 2me tydliga ingående emaljbugter : en i den inre, 
och en i den främre kanten, emedan den yttre i främre kanten 
är otydlig, eller ingen. Tänderna likna eljest dem af föregå- 
ende art. 
Uti Svenska Jägareförbundets Nya Tidskrift^) uppgifves, 
att den tyske haren blifvit inplanterad i Sverige på flera ställen , 
nemligen på ön Hven i Öresund, på Lofön nära Stockholm, 
samt på Öland. Det är icke , oss veterligen, offentligen tillkänna- 
gifvet , huruvida denna inplantering lyckats på något annat ställe , 
än på Hven. Den inplanterades der åren 1857 och 1858 af 
Grosshandl. Hendr. Jacobsen i Köpenhamn och Tullförvaltaren 
och Riddaren Eric Ahlbom i Landskrona , och har der förökat sig 
till den grad, att redan 1862 omkring 240 tyska harar der blefvo 
skjutna, och den qvarvarande stammen beräknades dock då till 
1) l:sta Årgången (1863) pag. 120, uppgift af C. Beck-Friis; och 6:te 
årg. pag. 122, uppg. af Redaktionen. 
29 
v 
