477 
hos denne, kunnat hos tamkatten borttaga de egenskaper, som 
tillhöra hans ursprungliga grymhet och blodtörst. Han är der- 
före icke alltid att lita på, och hans rykte för falskhet är nog- 
samt kändt. Då hans naturliga blodtörst vaknar, kan han stun- 
dom blifva farlig för såväl barn som fullvuxna menniskor, då 
de sofva Icke sällan förgriper han sig på höns, kycklingar, 
dufvor m. m. 
Underslägtet Lynx, Kafinesque. 
Hufvudet kort och nästan klotformigt, och ögonen stora, med under 
ljusets inflytande verticalt aflang pupill. Öronen äro temligen stora och 
trubbigt tillspetsade, med hårpensel vid spetsen. Svansen är kort. — Craniet 
är kort och ofvan kuUrigt, med temligen bred hjernskål, å hvilken crista 
sagittdlis hos äldre individer är väl utbildad och sträcker sig ända fram 
till pannbenen. Afståndet mellan spetsen a,f processus postorbitalis å pann- 
benet och bakersta delen af crista lambdoidea är ungefär lika med eller 
något kortare än det mellan den förre och framkanten af mellankäksbenen. 
OrbitcB äro stora, och afståndet mellan spetsen af proc. postorbitalis å 
pannbenet och foramen lacrymale är större än näsbenens längd långs sutu- 
ren dem emellan; men afståndet mellan framkanten af den öfre grenen af 
öfverkäkens proc. zygomaticus och den af mellankäksbenen är i allmänhet 
icke mindre än förstnämnda af stånd. Pannbenens proc. nasales och mel- 
lankäksbenen äro i allmänhet nära intill hvarandra, och beröra hvarandra 
någon gång. Sutura palatina bildar baktill vid gombenens fria kant icke 
någon utstående vinkel , utan nämnde kant är konkav och i midten vanligen 
något inbugtad. Den bakre mynningen af canalis caroticus (foramen caro- 
ticum posterim) ligger framom foramen lacerum posticum. — I öfverkäken 
förefinnes i allmänhet å hvardera sidan endast en kindtand (mellantand) mellan 
hörntanden och roftanden, d. v. s. att den l:sta lilla öfre oäkta kindtanden 
merendels är affallande. Den undre roftanden har en tydlig afsats i bakre 
kanten 
De till detta underslägte hörande kattarterna, eller lodju- 
ren äro af en mer eller mindre högrest kroppsform, med stora 
extremiteter, och kännas dessutom genom sina temligen stora, 
tillspetsade, och i spetsen penselbärande öron, och genom sin 
korta svans, som i allmänhet icke är längre än Y4 af kropps- 
1) Skand. Fauna, Däggdj. 2:dra uppl. pag. 119. 
2) Hos ett mycket gammalt individ, det samma som af Thunberg blif- 
vit beskrifvet under namn af Felis borealis, och efter all sannolikhet en 
hona , hafva vi funnit den undre roftanden utan afsats baktill. A. E. Holm- 
gren har gjort samma iakttagelse. 
