490 
vanligen i berghålor, der hon i Maj ^) framföder 2 ä 3 ungar, 
h vilka hon föder i lyan tills de kunna följa henne på jagt. Då 
man i början af Mars iakttagit deras ofvan anförda läten, och 
hanarne vid denna tiden genom dessas efterhärmning låtit locka 
sig, är det tydligt, att parningstiden sträcker sig in i Mars 
månad. Familjen blifver tillsamman tills nästa parningstid in- 
träder, och modren undervisar ungarne i konsten att fånga sitt 
rof. Hanen åtföljer äf ven familjen -), och det är deraf påtagligt, 
att vargloen lefver i monogami^). 
Fam. MUSTELID^, J. E. Gray. 1825. 
(Mustelma, J. E. Gray: Ann. of Phil. XXVI. 1825). 
( Vesledjur). 
Kroppsformen är omvexlande, men extremiteterna är o i 
allmänhet korta, och kroppen är o/tast mer eller mindre smärt 
och långsträclä. Hiifvudet är ej så Jcort, som hos föregående 
familjs ehuru nosen ofta är särdeles kort. Ögonen äro små, 
eller temligen små., och öronen äro korta och breda. Alla föt- 
terna äro försedda med fem fullständiga tår, hvars Mor ofta 
äro spetsiga och till någon del retractila. Längden af svansen 
är omvexlande^ men i allmänhet icke betydlig. — Craniet ut- 
märker sig derigenom att hjernskålsregionen är mycket stor i 
förhållande till ansigtsregionen, samt långsträckt och mycket 
längre än denne sednare. Bullce ossece äro icke starkt upp- 
svällda^ med den största konvexiteten vid deras inre del^ och 
den af dem omslutna kammaren är icke eller endast högst 
ofullständigt delad. Den bakre mynningen af canalis caroticus, 
foramen carotieum poster itis^ är belägen vid inre sidan af bulla 
ossea långt framom foramen lacerum posticum. Foramen gle- 
noideum är distinkt. Ingen canalis alisphenoideus förefinnes. 
Processus paramastoideus S mastoideus äro långt åtskilda. 
1) Då man, enligt Sv. Jägareförb:s Nya Tidskr. l:sta årg, sid. 191, en 
gång under hösten anträifat en späd unge af varglo, följer häraf, att den 
stundom ynglar sednare än i Maj, och möjligen ynglar mera än en gång 
under året. 
2) Öfversigt af Kongl. Vetensk. Akad:s Förh. 1844, pag. 89. 
3) Rörande vargloens lefnadssätt och jagten efter densamme hänvisa vi 
för öfrigt till C. U. Ekström: Tidskr. för Jägare och Naturforskare 1834, 
pag. 778. — Mot det vanliga förhållandet med kattdjuren är vargloen icke 
hårdskjuten. 
