511 
Putoriiis foetidtis, J. E. Gray: Eevision of the genera and species of 
Mustelidie contaiiied in the Britisli Museum; Proceed, 
of the Zoolog. Society of London, 1865, pag. 109. 
- 1865. 
Foetorius Ptitorius, V. Fatio: Faune des Vertébrés de la Suisse, vol. I, 
Hist. nat. des Mamniiféres, pag. 324. — 1869. 
Beskr. Liksom hermelinen, företer illern ganska bety- 
dande skiljaktigheter uti kroppsstorleken. Störst äro de gamla 
hanarne. En gammal uppstoppad hane har företett följande 
dimensioner, hvilka naturligtvis endast äro approximativa, ehuru 
kroppsformen riktigt blifvit iakttagen. Längd af kroppen från 
nosspetsen till svansroten IT^m ^^^^^ ^ller 537 millim. L. af 
hufvudet 27io t. eller 87 mill. L. af örat från basen af dess 
yttre kant, och utan håren något öfver 7io t- ^Uer 28 raill. 
Bredd af örat nära Vi o t- ^^^^r 23 mill. L. af bakfoten frän 
hälen till 3:dje och 4:de tårnas klospetsar 2^/._,f, t. eller 74 
mill. L. af svansen utan håren vid spetsen 57jo t. eller 174 
mill. — I Skandin. Fauna uppgifver S. Nilsson kroppsläng- 
den till 13Vio öller 411 mill., och svansens längd utan håren 
5Vio t. eller 162 mill. 
Halsen är icke sä starkt aftagande i tjocklek bakåt, som 
hos hermelinen, men vid nacken i det närmaste lika tjock som 
bakre delen af hufvudet. Kroppen är på långt när icke så 
smärt, som hos hermelinen och tilltager märkbart i tjocklek 
bakåt. Nosen är kort och trubbig, och dess spets bar. De 
längsta morrhåren räcka till öronen. Ögonen äro små, och 
belägne ungefär midt emellan nosspetsen och öronen. Dessa 
sednare äro mycket korta och rundade. Extremiteterna äro väl 
så korta som hos hermelinen. Tårna äro vid basen förenade 
genom simhinnor, som äro ungefär lika stora som hos herme- 
linen. Klorna å framfötterna äro betydligt större än de å de 
bakre. Dessa sednare fötterna nå ungefär till spetsen af svansen 
utan håren, då de sträckas tillbaka. Svansen , hvars längd utan 
håren utgör omkring V3 1 ^ller något mera , af kroppslängden , är 
betäckt af medelmåttigt långa hår, och saknar längre hårpen- 
sel vid spetsen. Hårfällen är mer eller mindre yfvig efter års- 
tiden, och består af en tät och fin bottenfäll samt glesa, långa 
och grofva stickelhår. — Färgen å de äldre är på ryggen, 
1) Sällan träffas så stora som denne. 
