513 
oafbruten och temligen starkt böjd båge. Foramen niagnum 
är mycket bredare än högt. Nackekammen är hög och bakåt 
utstående. Trocessus niastoidci äro starkt utstående åt sidorna, 
och nackekammen fortsattes till dem. BiiJlce ossece äro breda, 
så att deras största bredd vid bakre kanten af de yttre öron- 
öppningarne knappt innehålles IVo gånger i deras längd. Vid 
deras främre ända är innantill en tydlig bugt för hålet för tuba 
Eustachii. Foramen caroticimi posterius är nästan något när- 
mare intill foramen lacerum posticum än intill hålet för tuba 
Eustachii. Foramen glenoideiim är beläget utanför och strax 
framom den yttre öronöppningen. Foramen ovale sitter midt 
för eller stundom nästan längre fram än proc. postglcnoideus. 
Crista sagittalis är fullständig, och temligen hög och skarp. 
Pannan är kullrig. Okbenen äro starka, och deras processus 
postorbitales äro tydliga. Foramina infraorhitalia äro temli- 
gen små och ovala. Mesopterygoidfossan är ej lång, och den 
fria bakre kanten af gombenen bildar i midten en trubbig in- 
gående vinkel, som dock stundom är nästan afrundad. De öfre 
hörntändernas alveoler äro å yttre sidan starkt konvexa. Af- 
ståndet mellan framkanten af mellankäksbenen och spetsen af 
postorbitalutskottet innehålles något mera än 1 V-, gånger i af- 
ståndet mellan nämnde spets och nackekammens längst bakåt 
utstående del. 
Balen : Atlas har sidoutskotten trubbigt tillspetsade. Hy- 
papophysen å den 4:de halskotan är icke delad, och 6:te och 
7:de halskotorna sakna hypapophys. Den ll:te bröstkotan har 
ett tydligt rudiment af neuraltagg. Af ländkotorna är det en- 
dast den sista som saknar anapophyser, och dessa äro starkt 
utbildade på l:sta— 4:de D:o. Den sista bröstkotan och de 3me 
första ländkotorna hafva hvardera å undre sidan baktill 2me 
hypapophyser. Dylika förefinnas äfven hos hermelinen; men 
hos den hafva de 3:ne sista bröstkotorna jemte de 3:ne första 
ländkotorna sådana. 
Extremiteterna. Skulderbladet närmar sig den rhom- 
boidiska formen, derigenom att dess främre kant ofvan dess 
mest framstående konvexitet är nästan snedt afskuren, och det 
är ofvan midten afsmalnande. Öfverarmbenet är jemförelsevis 
något kortare, tjockare, och starkare S-formigt böjdt, än hos 
hermelinen. Lårbenet och underbenet äro äfven jemförelsevis 
