517 
Vison Lutreola, J. E. Gray: Revision etc; Proceed. of the Zoolog. Soc. 
of London 1865, pag. 117. — 1865. 
Foetorius Lutreola, V. Fatio: Faune des Vertébrés de la Suisse, vol. I, 
Hist. nat. des Mammiferes , pag. 335. — 1869. 
Beslr. Kroppsläiigden af en hona (sannolikt fullvuxen) 
uppgifves af S. Nilsson vara 127-2 verkm. eller lOVio t. 
decira.-m. eller 312 mill. L. af hufvudet af samma 2^/^^^ t. 
decim.-m. eller 69 mill. Bakfoten från hälen (sannolikt utan 
klorna) 1 ^Vao t- ^^l^i' mill. L. af svansen (utan håren) 
4Vio t. D:o eller 123 mill. — Enligt Blasius har den kropps- 
längden 14 tum (Khenl. m. och i det närmaste öfverensstäm- 
mande med Sv. verkm.) eller ll^'Y>o^' decim.-m. eller 350 
mill. L. af bakfoten från hälen till klospetsen å 3:dje tån nå- 
got öfver 1 7in t. D:o el] er 52 mill. L. af svansen utan håren 
4^7-20 ^- ^'^ öll^r 137 mill. — Å ett uppstoppadt fullvuxet 
exemplar hafva vi funnit örats längd från basen af dess yttre 
kant och utan håren 7io t- decim.-m. eller 21 mill., och dess 
bredd Vio ^^ler 18 mill. 
Kroppsformen är något smärtare än hos illern, och extre- 
miteterna mycket korta, och med deras öfre del jemförelsevis 
något mera indragen inom den hud, som betäcker den öfriga 
delen af kroppen , än hos illern. Hufvudet och halsen äro nå- 
got nedplattade ^). Det förra, sedt ofvanifrån, är ovalt, med 
bred och framtill afrundad nos , hvars spets står betydligt framom 
munöppningen. Halsen är vid hufvudet lika bred som det, och 
bakåt något afsmalnande. Ögonen äro små, och belägne unge- 
fär midt emellan nosspetsen och öronöppningarne. Öronen äro 
mycket korta och breda, rundadt subtriangulära , ungefär af 
samma form som hos hermelinen, men kortare än hos den. 
Deras spets synes något litet, ehuru mycket trubbigt, tillspetsad. 
De längsta morrhåren räcka knappt bakom öronen. Fötterna 
äro undertill ludna, med nakna trampknölar. 3:dje tån å fram- 
och bakfötterna är blott helt litet längre än 4:de. Klorna å 
j framfötterna äro föga större än de å bakfötterna. Simhinnorna, 
som vid basen sammanbinda tårna, äro något mera utbildade 
på de bakre än på de främre extremiteterna, samt något, ehuru 
ej mycket, större än de hos hermelinen och illern. På fram- 
1) Den nedplattade formen af hufvudet, de något mera utbildade sim- 
hinnorna och hårfållen antyda en tendens till uttrarne. 
