531 
enstaka, med undantag af sommaren, då man stundom får se 
familjen tillsamman. I Skånes skogstrakter är han, enligt livad 
vi sjelfve erfarit, på vissa ställen i mellersta och norra Skåne 
icke sällsynt; och C. G. Löwenhjelm ^) uppgifver, att han är 
allmän vid foten af ijellen i Pite och Lule Lappmarker. För 
öfrigt förekommer skogsmården i nästan hela Europa från och 
med Italien och södra Frankrike till norra Eyssland, samt i 
södra Sibirien och mellersta Asien till Altai , kusten af Ochotska 
Hafvet och Tschuktschernas land. Enligt J. F. Bkandt skall han 
saknas i Kamtschatka och på Aleutiska Öarne , samt i mellersta 
och norra Sibirien, der zobeln intagit hans plats så långt sko- 
gen räcker. Han förekommer emellertid vid norra Ural och i 
en del af trakterna omkring floden Ob. 
1 allmänhet uppehåller skogsmården sig uteslutande i skogs- 
trakter. Högst sällan förirrar han sig ut på kala slätten. C. P. 
AsTRöM -) omtalar, under benämningen Maries foina^ en mård 
som anträffades på Skånska Slätten, "på Löddeköpinge kyrko- 
gård", och som utan tvifvel blef bestämd till den uppgifna ar- 
ten på grund af dess öfverensstämmelse med denna i anseende 
till localen och lefnadssättet , men som dock, enligt de under- 
rättelser, som vi inhemtat, säkerligen varit en skogsmård. Då 
Maries foina^ enligt de iakttagelser vi varit i tillfälle att göra, 
och enligt de underrättelser vi erhållit, hvarken finnes i Skåne 
eller på Seland, måste vi antaga, att bestämningen af detta 
exemplar till denna arten beror på ett misstag, och att det varit 
ett individ af skogsmården, som förirrat sig till Löddeköpinge 
kyrkogård, hvarifrån "den om nätterna besökte en närboende 
bondes hönshus." Liksom de flesta andra rofdjuren är han i rö- 
relse under natten, för att söka rof, och ligger under dagen 
dold , dels i hål i träd , eller i gamla bon af ekorrar eller större 
föglar, som dertill af honom blifvit apterade, och dels i bergs- 
skrefvor och stenras , eller t. o. m. någon gång under enstaka stenar 
och i stenrösen. Det är utan tvifvel hans anträffande på de sednare 
ställena, som gifvit anledning både till jägares och naturforskares 
uppgifter om stenmårdens förekomst inom Sverige. Härom skola 
vi längre ned vidare yttra oss. Liksom de andra mårdarne och 
1) Öfversigt af Kongl. Vetensk. Akad:s Förh. 1846 (tr. 1847) pag. 123. 
1) Några iakttagelser, rörande de Vertebrerade djur, som förekomma i 
trakten af Lomma, akad. disp. Lund 1859, pag. 7. 
