535 
Maries Forna, V. Fatio: Faime des Vertébrés de la Suisse, vol. I, Hist. 
nat. des Mammiféres, pag. 318.— 1869. 
Anm. Vi hafva 1861 haft tillfälle att å Lunds universitets zoologiska 
museum undersöka eraniet af den mård , som törst i Skandinavisk Fauna, 
Däggande Djuren, l:sta uppl. pag. 38 blifvit beskrifven under namn af 
Stenmården (Maries Foina), och sedermera i 2:dra uppl. af samma arbete 
pag. 167 till dels och pag. 168 mera specielt blifvit beskrifven under samma 
namn. ^Detta cranium, å hvilket namnet Maries Foina var påtecknadt, och 
hvars längd var 81 mill. och bredd öfver kindbågarne 44 mill., hade alla 
karakterer af eraniet af ett yngre individ af skogsmården (Maries sylvatica), 
och öfverensstämde uti sina dimensioner nästan fullkomligt med det ofvan 
anförda eraniet af den gamla honan af denne. Det hade äfven skogsmårdens 
karakterer å tänderna. I afseende på mellantänderna företedde det en ano- 
mali deruti, att det endast hade 2:ne sådana tänder å hvardera sidan i 
öfverkäken, ehuru det hade det normala antalet i underkäken. Vi äro på 
grund häraf förvissade, att den af S. Nilsson under namn af stenmård 
(Maries Foina) beskrifne och från Skåne erhållne mården icke varit af denna 
arten, utan en skogsmård. Då vi för öfrigt icke fått kännedom om något 
exemplar af den rätta stenmården, som erhållits inom Sverige, antaga vi, 
att denna arten icke tillhör vår fauna, och att de här anträffade mårdar, 
som af jägare och andra blifvit benämnda med namnet stenmård, varit 
skogsmårdar, som påträffats under sådana förhållanden , att derigenom någon 
anledning förefunnits att kalla dem stenmårdar '). För denna åsigt talar 
äfven den omständigheten, att stenmården är en sydlig art, hvars geogra- 
fiska utbredning inom Danmark , enligt hvad Melchior uppgifver ^) , och 
enligt hvad Prof. J. Reinhardt i Köpenhamn benäget meddelat oss. be- 
gränsas af Stora Belt, och som derföre icke förekommer på Seland. Enligt 
J. F. Bråndt, finnes stenmården icke i de nordliga delarne af Ryssland, 
eller i trakten af Petersburg , men går derstädes dock så långt norr ut som 
till Kurland. 
Beskr. Kroppsläugden omkring 15 tum eller 450 mill. L. af huf- 
vudet omkring 37,0 eller 102 mill. L. af örat från basen af yttre kanten 
och utan håren t. eller 36 mill. Bredden af D:o 7,^ t. eller 27 mill. 
L. af bakfoten från hälen till 4:de tåns klospets 2*^20 ^^^^^ ^3 mill. L. 
af svansen utan håren 87io ^- ^^^^r 261 mill. — Blasius uppgifver kroppsl. till 
onikr. 147,0 , hufvudets 1. till SV^o t-; örats 1. till IV20 t.; bakfotens 1. 
till 2'V2o t.; och svansens 1. till T/^ t. 
Kroppsformen är ungetär lik den af föregående. Hufvudet är något 
kortare och baktill bredare. Öronen äro, såsom måtten utvisa, mindre än 
hos föregående, och synas märkbart smalare emot spetsen. Hårfällen är 
gröfre och mindre tät. I vinterdrägten är den emellertid mycket tätare 
och yfvigare än i sommardrägten. Trampknölarne äro äfven under vintern 
1) Denna åsigt är äfven framställd af A. E. Holmgren. 
2) Den Danske Stats og Norges Pattedyr, pag. 36. 
3) Efter ett uppstoppadt exemplar, en yngre hane från Fyen i Danmark. 
35 
