562 
sjelf upp ; med litet bistånd kom han omsider upp på soffan, och 
valde helt belåten sin lägerplats vid sin herres hufvudkudde, 
hvarest han tog sig en rätt stadig eftermiddagslur. Dagen derpå 
tog egaren honom med sig till den s. k. nya alléen vid Göte- 
borg, hvarest han släpptes alldeles fri; här sprang han till en 
början än hit än dit, och nosade på flera föremål; gick en per- 
son förbi, skulle han fram att nosa på dennes fötter, och blef 
då ett par gånger bemött med det af honom okända uttrycket: 
'hut!' 'hut!' Omsider, sedan egaren, genom att ofta kalla på 
honom, vaot honom att följa efter, gjorde han detta lika troget 
som en hund. Efter trenne veckors förlopp dog han, troligen af 
gift. Finnes uppstoppad på Göteborgs museum." — Denna lätthet 
att tämja honom gör det möjligt att inöfva honom att till sin 
egare bära de fiskar, som han fångar, och man har derföre stun- 
dom med fördel begagnat sig af honom till fiskfångst. Vi hän- 
visa till hvad som härom anföres i Kongl. Vetenskaps-Akade- 
miens Handlingar för är 1752, pag. 139—145; och i Tidskrift 
för Jägare och Naturforskare 1832, pag. 315; samt i Illumin. 
Figurer till Skandinaviens Fauna, 8:de häftet, artikeln Uttern, 
hvarest fiskfångst med utter uti Indien oranämnes. Detta sed- 
nare ämne afhandlas dessutom af E. C. Tytler i Annals and 
Magazine of Natural History, 2^ series, vol. XIV, pag. 172 (1854), 
som deri visar, att utterns (nemligen Lutra indica J. Gkay, 
sannolikt = L. cliinensis Idem) dressur i Indien kommit till en 
hög utveckling. Af en mjölnare i södra Skåne, som en längre 
tid hade en tam utter, hafva vi erhållit den uppgift, att denne 
ofta af egen drift hembar de fiskar, som han fångade. Man fin- 
ner häraf , att uttern genom ändamålsenlig behandling kan blifva 
ett nyttigt husdjur. Deremot kan han ofta göra skada derige- 
nom , att han utrotar fisken i fiskdammar och andra mindre fiske- 
vatten, om han der obehindradt får husera. 
Enligt G. HoLLGRENs') och andras iakttagelser, parar sig 
uttern hos oss 1 Februari månad, då man träffar flera uttrar 
tillsamman. Under denna tid låta uttrarne höra en låckton , som 
har ljudet af en skarp och uthållande hvissling. Honan skall 
gå drägtig i 9 veckor, och föda 2—4 ungar, som förvaras i ett 
mjukt bäddadt underjordiskt bo, eller "i något kringflutet gryf* 
(Skand. Fauna). Man har, enligt Blasius och andra ^) , stundom 
1) Sv. Jägareförb:s Nya Tidskr. 8:de årg. (1870), pag. 31. 
2) Se Sv. Jägareförb:s Nya Tidskr. 6;te årg. pag. 34, och D:o D:o pag. 173, 
