563 
gjort iakttagelser, som ådagalägga, att uttern ynglar äfven vid 
andra årstider. Enligt A. E. Brehm^) skola ungarne af modren 
däggas i boet under ett par månaders tid , hvarefter de af henne 
utföras och undervisas i fiskfångst, och de åtnjuta hennes om- 
vårdnad ännu under ett hälft års tid. Först i 3:dje året skola 
de vara fullt utvuxna. Ehuru uttern i allmänhet lägger sina 
ungar i ett hål under jorden, eller under trädrötter, eller i ett 
"gryt", anföres dock i Svenska Jägareförb:s Nya Tidskrift, 2:dra 
årgången, pag. 214, af G. Lundquist en iakttagelse, enligt hv i 1- 
ken de hade blifvit lagde i ett bo , som var bildadt af torra rör, 
hopdragna på en "fluka" i vassen. 
Med afseende på jagten efter uttern hänvisa vi till Tidskrift 
för Jägare och Naturforskare, 1833, pag. 396. — Dess skinn 
lemnar ett ypperligt pelsverk. 
En till vesledjurens familj hörande särdeles intressant form är hafs- 
uttern, EnJiydris lutris (LiN.), eller Enhydra marina Fleming^), hvilken 
i åtskilliga afseenden närmar sig till uttrarne, men dock af J. E. Gray 
uppställes såsom typ för en särskild underfamilj eller "Tribe" : Enhydrina. 
Det vetenskapliga intresse, som är fåstadt vid detta djur, såsom i ett och 
annat hänseende tenderande till sälarne, föranleder oss att här redogöra för 
några af dess karakterer, ehuru det för vår fauna är främmande. Slägtet 
Enhydris, som ursprungligen af Fleming 3) blifvit kalladt ^Jw/zi/cZra, hvilket 
namn af Lichtenstein*) ändrades till Enhydris, som är språkriktigt , ut- 
märker sig genom följande karakterer: Bakre extreraiteterna äro stora och 
nästan fenlika , med stora och hela sirahinnor, med tårna tilltagande i längd 
från den innersta till den yttersta, och med undre sidan lika såväl som 
den öfre hårig, och endast med nakna trampknölar under tårna. Svansen 
är kort och cylindrisk. De främre extremiteterna äro korta, med korta tår, 
som äro fast förenade genom tjock hud, och med foten eller handen å 
undre sidan naken. Denna är delad i 4 lober, motsvarande fingrarne, med 
undantag af 3:dje och 4:de, som äro förenade. Klorna äro små. Hårfällens 
längre hår äro glesare och längre än hos den vanlige uttern, och botten- 
fållen är längre och finare. Ögonen äro små, och öronen äro ännu mindre 
än å vanlige uttern. — Craniet är kortare och högre än hos vanlige uttern, 
och ansigtsregionen är nästan kortare än hos den. Ehuru de bakre extre- 
miteterna äro nästan fenlika , äro de till benbyggnaden i hufvusaken öfverens- 
1) lUustrirtes Thierleben, l:er Bd. pag. 567. 
2) Man brukar vanligen citera Steller såsom auctor för artnamnet 
marina; men då Steller redan 1751 kallade den Lutra marina, så är det 
tydligt, att ordet marina icke har betydelsen af artnamn, då det icke kan 
vara gifvet efter den binomiska nomenclaturens reglor, hvilka först sednare 
blefvo införda. 
3) Philosophia zoologica, II. — 1822. 
4) Darstellung neuer oder wenig bekannter Säugethiere. — 1829. 
