568 
illa luktande vätska. — Hufviidet är ofvan och på sidorna hvitt', 
med ett svart band genom hvartdera ögat, börjande på sidan af 
nosen, och sträckande sig till sidan af nacken. Undre kropps- 
sidan, från och med strupen strax bakom hakan, och extremi- 
teterna äro svarta. Eyggen, länden, kroppssidorna och svansen 
äro gråaktiga, den sednare ljusast; den gråaktiga färgen upp- 
kommen deri genom att de längre håren äro hvitaktiga med en 
bred svart ring innanför spetsen. Bottenfällen är smutsigt hvit. 
Svansen är ljusare derigenom, att den mörka ringen å håren 
der ej är så svart, och de hvita hårspetsarne äro längre. De 
längre håren vid öronspetsarne äro hvita. Klorna äro brunaktiga. 
— Honan har färgen på ryggen och kroppssidorna dunklare, 
derigenom att hårspetsarne äro dels mindre rent hvita och dels 
kortare. Färgen torde dock vara något föränderlig, emedan ho- 
nan, enligt C. U. Ekström, skall vara något ljusare än hanen. 
— Under sommaren är hårfällen kortare och glesare , och färgen 
på ryggen och kroppssidorna är mindre ren derigenom att hår- 
spetsarne äro smutsigt hvita. — En unge, tagen d. 20:de Juni 
i Upland, och af ungefär 12 tums kroppslängd, hade färgen på 
ryggen och kroppssidorna särdeles ljus, gråhvit, derigenom att 
de hvita hårspetsarne voro så långa, att de till stor del dolde 
de svarta ringarne, och svansen var nästan hvit. En annan nå- 
got mindre unge, af omkring 11 tums kroppslängd, och skjuten 
den 4:de Maj, hade hårfällen i allmänhet något tunnare än hos 
föregående , och buken var nästan naken , och ryggens och kropps- 
sidornas färg var något dunklare gråhvit. 
Skelettet. Craniet: Det af en gammal hane har längd- 
en från framkanten af mellankäksbenen till bakre kanten af 
condyli occipitales 4Yin t. eller 126 mill. Dess bredd öfver 
kindbågarne är 2^720 t. eller 82 mill. Det är af en mycket 
stark byggnad , med både hjesskammen och nackekammen starkt 
utbildade , och med starka kindbågar, och väl utbildade , ehuru 
korta, postorbitalutskott å pannbenen, från hvilka starka cristce 
frontales externoe utgå och baktill sammanlöpa i hjesskammen. 
Suturerna försvinna med tiden helt och hållet. Det är af en 
nästan pyramidal form. För öfrigt är det icke långsträckt, 
utan nästan ovalt, då det betraktas ofvanifrån. Den jemnt 
uppstigande främre och öfre profilkonturen, den höga hjess- 
kammen och den starkt kullriga hjernskålen göra, att det alls 
jcke är nedtryckt, utan snarare är högt, då det betraktas från 
