572 
mensionen större än den transversella. Den har å ytive sidan 
3:ne knölar, och hos äldre individer är kronan för öfrigt ojemn, 
med inre kanten något uppstående. Hos yngre äro der långs 
kronans midt 3:ne knölar, och de i yttre kanten äro spetsiga, 
och den inre kanten är crenulerad. — Underkäken: Framtän- 
derna hafva kronan både framtill och baktill refflad hos yngre 
individer, men eggen, är afsliten. Af de 4 mellantänderna å 
hvardera sidan är den l:sta äfven här mycket liten och rudi- 
mentär. Roftanden har kronan så lång som kronorna af de 3:ne 
bakre mellantänderna tillsammantagna. Dess spetsar eller flikar 
äro mera slitna hos de äldre än hos de yngre. Framtill har den 
äfven hos de förra 3:ne spetsar, af hvilka den inre baktill mot- 
svarar den innanför midtelfliken varande spetsige knölen å denna 
tand hos uttern, och den yttre motsvarar midtelfliken. Den 
bakre halfdelen ungefär är hos samma individer afnött, ojemn 
och något konkav. Hos yngre individer har denna bakre halfdel 
ä hvardera sidan 2:ne spetsiga knölar, och bakre kanten crenu- 
lerad. Knöltanden, som är ungefär af samma storlek som den 
bakersta mellantanden, har kronan hos de äldre afnött, och hos 
de yngre med 3—4 knölar. 
Gräflingen förekommer i bergiga och backiga trakter från 
södra Skåne till Norrland, ehuru den icke är mycket allmän, 
och den saknas derföre stundom på sådana trakter, der localen 
för honom är passande. Hr J. A. Albin har i Tidskrift för Jägare 
och Naturforskare^) uppgifvit, att den är högst sällsjmt i Herje- 
dalen, och vi hafva för längre tid sedan af Studer. E. A. Sel- 
BERG erhållit den uppgiften, att den förekommer en och annan 
gång t. 0. m. i norra Jemtland. Robert Collett har uppgifvit-), 
att den i Norge förekommer norr om Dovrefjell åtminstone så 
långt upp , som till trakterna omkring Trondhjemsfjorden. För 
öfrigt förekommer den enligt Wallenius i Finland, och enligt 
Pallas och J. F. Brandt i hela Europeiska Ryssland, med un- 
dantag af dess nordligaste delar, samt i Sibirien till Lena i öster 
och Altai i söder. Enligt J. H. Blasius och V. Fatio förefinnes 
han äfven i hela mellersta och södra Europa, med undantag af 
dess allra sydligaste länder, ehuru han förekommer i norra Ita- 
lien. På Alperna uppstiger han till en höjd af omkring 5000 
fot öfver hafvet. 
1; 1833, pag. 694. 
2) Svenska Jägareförb:s Nya Tidskr. 7:de ärg., pag. 21. 
