574 
åtskilliga iakttagelser, som ådagalägga, att han stundom i mil- i 
dare väderlek midt under vintern är ute och vandrar i snön 
och vid dylika tillfällen söker han att släcka både törst och 
hunger, då tillfälle dertill erbjuder sig. Han samlar icke iiågot 
vinterförråd, till följe deraf att han tillbringar vintren i dvala. ; 
Under denna ligger han hoprullad, med hufvudet nedböjdt mellan 
främre extremiteterna , och med hakan på bröstet, och pannan 
till dels emot marken. Liksom andra hibernerande djur, är han 
mycket fet under hösten, och vid dvalans början, men deremot 
mager vid dess slut under våren, och den betydliga fettmassan 
tjenar till underhållandet af den respiratoriska förbränningen 
såväl som af lifsprocessen i allmänhet. Enligt Ekström börjar 
hans dvala i mellersta Sverige omkring medlet af November, •■ 
och slutar omkring medlet af Mars. Naturligtvis kan den vex- I 
lande temperaturen föranleda någon föränderlighet häruti. Det ■ 
är antagligt, att dvalan i södra Sverige i allmänhet börjar något 
sednare, och slutar något tidigare. Det händer ock, att gräf- 
lingen stundom, efter att af mildare väderlek hafva blifvit väckt, 
vid åter inträdande starkare köld hastigt insomnar igen, och då 
blir nödsakad att söka sig ett ide livar det bär till. — Den 
starka utvecklingen af gräflingens öfre knöltänder, och den knö- i 
liga beskaffenheten af den bakre afdelningen af den undre rof- j 
tanden utvisa, att han icke uteslutande är inskränk^, till anima- I 
lisK föda, utan att han älven kan söka sin näring inom växt- ^ 
riket, eller med andra ord är allätande. Af djur förtär han så- 
väl smärre ryggradsdjur af alla klasser, som ryggradslösa djur, | 
nemligen blötdjur, insekter och maskar. Då han lider brist på 
föda, skall han stundom gå på as. Inom växtriket förtär han 
saftiga växter: rötter, bär och frukter, såsom ek- och bokollon 
m. m. För ormbett skall han icke vara känslig. Då gräliingen 
fångas såsom ung, skall han kunna blifva ganska tam. 
Gräliingen lefver i en tillfällig monogami, d. v. s. hane 
och hona söka hvarandra endast under parningstiden , och hanen 
deltager icke i familjens eller ungarnes vård. De para sig under 
hösten någon tid innan vinterdvalan börjar, eller vid den tid, 
1) Anf. st. i:ag. 603, hvarest berättas, huruledes en gräfling i Werm- 
land inemot jultiden gjorde besök i ett hönshus, der han tog diverse höns. 
Se äfven Sv. Jägareförb:s Nya Tidskr., 7:de årg., pag. 36, der det upp- 
gifves af P. A. L. , att en gräfling i Januari månad i Södermanland gjorde 
inbrott i en köttkällare och kalasade på der varande köttförråd. 
