577 
ett stort hen, och en hnblformig utvidgning under ercctionen. 
Prostata är stor. AnalliörtJarne äro i allmänhet obetydliga. 
De till denna familj hörande rofdjuren äio temligen talrika, 
och representanter för densamma förekomma i alla verldsdelar. 
De visa i allmänhet mycken öfverensstämraelse i form, och de 
särskilda arterna stå hvarandra ofta m3'Cket nära, så att art- 
I skillnaderna stundom sjaias osäkra, isynnerhet som de ej sällan 
visa en stor benägenhet för variation. Härpå lemnar hunden ett 
talande exempel. J. E. Gray ^) upptager inom familjen 54 arter, 
som af honom fördelas på 2:ne hufvudgrupper, 2me sectioner, 
1 4 underfamiljer och 16 slägten. Af det ofvan sagda är det tyd- 
jligt, att de karakterer, som blifvit lagda till grund för dessa, 
stundom synas vara af föga betydelse, och isynnerhet är detta 
förhållandet med en del af dem för de generiska grupperna. De 
till vår fauna hörande hunddjuren utgöra enligt denna uppställ- 
ning 2:ne sectioner, 2me underfamiljer och 4 särskilda slägten, 
I sålunda hvarje art varande typ för ett eget slägte. 6—7 arter 
hunddjur tillhöra Europas, och 4 D:o vår fauna. 
Hunddjuren är i allmänhet rörliga och snabba djur, som, 
ehuru de för det mesta, liksom de andra rofdjuren, under da- 
gen ligga stilla i sina gömslen, och under natten äro i rörelse, 
för att jaga efter rof, dock icke sällan äfven under den förra 
itiden äro ute på en sådan jagt. De andra rofdjuren älska i all- 
'mänhet ensligheten, och tåla vanligen blott sällskapet af sin 
egen familj. En del af hunddjuren öfverensstämma med dem 
häruti, men andra afvika deremot från dem derigenom, att de 
stundom jaga i flock eller sällskap. Så är det t. ex. förhållandet 
med vargen i de trakter, der denne är talrik, och med den så 
kallade hysenhunden i Afrika. Deras sinnesförmögenheter äro 
högt utbildade , och isynnerhet lukten är merendels utmärkt fin. 
Deras intelligens står jemförelsevis högt, och de äro vanligen 
mycket sluga och försigtiga. Den i allmänhet starka utvecklin- 
gen af roftänderna utvisar, att de äro ganska rofgiriga, och att 
de i vildt tillstånd endast lefva af animalisk föda, om icke 
nöden stundom drifver dem att taga till godo vegetabilier. De 
lefva i polygami, och honan föder efter mer eller mindre kort 
drägtighet (omkring 2—3 månader) temligen många ungar. 
1) Notes on the Skulls of the Species of Dogs, Wolwes and Foxes 
{Canidé) in the CoUection of the British Museum ; Proceedings of the Zoo- 
logical Society of London 1868, pag. 492, 
