581 
Dessa stamformer äro: 1. den vanlige bandhunden eller gård- 
varen (Canis domcsticus); 2. den större spanske hunden eller 
spanieln (Canis extrarius)\ 3. den krumbente taxhunden 
vertagus); 4. den tyske jagthunden (Canis sagax); 5. den store 
bulldoggen (Canis molossus'); 6. den store vindthunden (Canis 
leporarins) ; och 7. den nakne hunden (Canis caraihaevs). Band- 
hunden, som sluter sig nära till fårhunden, tillhör, enligt samme 
författare, ursprungligen de mellersta delarne af södra, och de 
vestra delarne af mellersta Europa , företrädesvis Tyskland , Frank- 
rike och England; den större spanske hunden har sitt ursprung- 
liga hem i Spanien ; den krumbente taxliunden härstammar från 
Alperna och Pyrenéerna; den tyske jagthunden från mellersta 
Europa, isynnerhet Tyskland; den store bulldoggen från Tysk- 
land, Frankrike och England; den store vindthunden från syd- 
vestra Asien, sydöstra och mellersta Europa; och den nakne 
hunden från Central- Amerika och de angränsande delarne af både 
Norra och Södra Amerika. Till den l:ste stamformen eller ur- 
sprungliga arten hänföras 48 racer, till den 2:dre 30, till den 
3:dje 12, till den 4:de 35, till den 5:te 19, till den 6:te 35, 
och till den 7:de 6 D:o. Ehuru vi icke dela dessa af Fitzinger 
framställda äsigter, hafva vi dock ansett oss böra redogöra för 
dem, då denne författare utan tvifvel är den som användt mesta 
mödan på lösandet af denna gordiska knut, och som synes hafva 
haft tillgång till det rikaste materialet. Eedan den omständig- 
heten, att Europa varit så rikligen utrustadt med ursprungligen 
skilda hundarter, då de andra verldsdelarne endast hafva ett 
par sådana att uppvisa, måste föranleda tvifvel, och anledningen 
till detta Fitzingers antagande kan svårligen vara någon annan 
än den, att Europa för närvarande har den största rikedomen 
af kända hundracer. Då t. ex. bandhunden äfven förekommer i 
Indien, känd under namn af Pariah-Hund, synes det föga an- 
tagligt, att han skulle vara ursprungligen tillhörande Europa, hvars 
kultur utan tvifvel är yngre än Indiens. HvadJ. E.Gray yttrar*) 
— att alla hundracerna eller varieteterna endast kunna bibehållas 
genom omsorgsfull sammanparning och utgallring, d. v. s. genom 
att förstöra, eller åtminstone af hålla från sammanparning alla 
sådana individer, som icke hafva den typiska karakteren; och att, 
om detta icke iakttages, de snart försämras och öfvergå till den 
1) Proceed. of the Zoolog. Society of London , 1868 , pag. 509. 
