603 
nedtill på främre sidan och till dels äfven på sidorna äro svarta, 
hvilken färg på de främre extremiteterna sträcker sig högre upp. 
De nedre delarne af extremiteterna för öfrigt rostgulaktiga eller 
gulbrunaktiga, hos hanen å bakre sidorna af de främre till en del 
med inblandning af hvitt. Svansen har vid roten ofvantill och 
på sidorna samma färg som länden. Derutom hafva dess längre 
hår — med undantag af dem vid svansspetsen , som äro hvita — 
en mer eller mindre blek grågulaktig, i rostgult stötande färg, 
och svart spets. Dessa svarta spetsar äro längre och talrikare 
på undre sidan af svansen, med undantag af denna sidas inre 
del, der de saknas. Ju äldre räfven är, desto större och renare 
är den hvita svansspetsen. På svansens öfre sida ungefär 
en tvärhand från dess bas är en liten svart fläck, hvilken ut- 
märker läget för den ofvan anförde violkörteln. En hona har 
den hvita färgen på strupen och bringan, äfvensom den svarta 
på nedre delarne af extremiteterna mindre rena, och den förra 
färgen sträcker sig icke öfver bröstet. Buken, äfvensom insidorna 
af låren till större delen, sakna hvitt, och den förre har en af 
rostbrunt och svart blandad färg. Den hvite svansspetsen och 
färgen för öfrigt antyda, att denna hona, oaktadt dessa afvi- 
kelser, är lika gammal som den beskrifne hanen. Den af Nilsson 
(lllum. fig. t. Sk. Fauna, 4:de häft. pl. 13) lemnade figuren öfver 
en räfhona utvisar emellertid, att äfven hon stundom i vinter- 
drägten är hvitaktig på bröstet och buken. — I sommardrägten, 
då hårfällen till följe af fällning är |^are och mindre tät, är 
färgen dunklare på ryggen och kroppssidorna, ehuru på länden 
och låren de längre hårens ljusa ringar äro särdeles tydliga. — 
De nyligen födda ungarne hafva en ullig hårfäll, och äro blå- 
aktigt mörkgi-å. Derefter ljusnar deras färg, så att en unge af 
ungefär IVa fo^s kroppslängd långs midten af öfre kroppssidan, 
på kinderna och bogarne är gråbrun , och på sidorna af halsen 
och kroppen, samt på låren blekt grågulaktig. Läpparne, hakan, 
strupen och bringan äro gråhvitaktiga. Extremiteterna äro ned- 
till svartaktiga. Svansen är korthårig, och har ofvan samma 
färg som ryggen, och saknar hvit spets. Undertill är han mot 
spetsen svartaktig. Öronen hafva sin normala form och färg. 
Af de individuella variationer uti färgen, som räfven är 
underkastad, äro följande 3me oftast förekommande: 
1. Brandräf (variet. C. ferrugineus ^ Lin. Fn. Sv. och C. 
Alopex, Idem: Syst. Nat. edit. 10:ma pag. 40). Bringan blå- 
