605 
också hufvudsakligen den samma. Crist<B frontales externcB 
sammansmälta icke förr än bakom sutura coronalis. Hjernskå- 
len är mera kullrig än hos vargen. Sutura coronalis bildar 
vanligen en jemn , bakåt något konvex båge ; sällan ^) före- 
ter den i midten en bakåt riktad trubbig vinkel. Hjessbenen 
äro långsträckta, så att deras höjd eller bredd innehålles mera 
än 1 72 gånger i deras längd. Bullce ossece äro temligen smala , 
så att deras bredd innehålles mera än 1 72 gånger i deras längd, 
och de tuber, som omsluta de yttre öronöppningarne , äro mycket 
korta. Nackbenets basilardel har en låg köl långs midten, men 
har inga uppsvällningar eller knölar å sidorna vid hullcB ossece. 
Processus paramastoidei äro korta, så att de icke eller knap- 
past räcka längre ned än huUm ossece. Kilbenets stora vingar 
sammanstöta med hjessbenen, och skilja pannbenen från fjäll- 
benen. Det främre kilbenets kropp har å undre sidan en långs- 
gående konvexitet eller köl, som stundom är ganska skarp och 
stundom trubbig, och nästan sammanhänger med plogbenets köl. 
Långs suturen mellan pannbenen, och äfven långs den mellan 
näsbenen är en grop, och de sednare benen rycka stundom ungefär 
lika långt tillbaka som öfverkäksbenen , men äro stundom kortare. 
Den öfre profilkonturen företer framom pannan en tydlig men ej 
stark sänkning öfver bakre ändarne af mellankäksbenen. Pann- 
benens postorbitalutskott äro starkt utstående , och ofvan konkava, 
och till större delen horisontella, ehuru med spetsen något nedåt 
böjd. Okbenens postorbitalutskott äro otydliga, och j^ällbenens 
okbensutskott hafva , betraktade ofvanifrån , sina bakre kanter vid 
basen riktade framåt och utåt. Orhitce äro stora, och afståndet 
mellan foramen lacrymale och spetsen af postorbitalutskottet 
innehålles icke 3me gånger i detsamma mellan de bakre till 
pannbenen stötande ändarne af öfverkäksbenen och framkanten 
af mellankäksbenen. Underkäkens horisontella del har sin största 
höjd under den bakre knöltanden, och dess kronutskott räcker, 
äfven hos äldre individer, vanligen icke öfver den mest upp- 
stående delen af kindbågen, samt har sin bakre kant föga eller 
icke konkav. 
Balen: Atlas har sidoutskotten något mindre än hos var- 
gen, och deras sidokanter äro sneda och föga eller icke böjda. 
Hyperapophyserna äro tydliga på 2:dra— 5:te halskotorna, och 
1) Å ett cranium af en yngre korsräf hafva vi iakttagit detta. 
