611 
mill. L. af svansen med Mren från anus 12 t. eller 360 raill.^). 
Honan är något mindre än lianen. 
Han är betydligt mindre än räfven, och kännes dessutom 
i hvilken drägt som helst från denne genom sin kortare och 
tjockare nos, genom sina korta och afrundade öron, och sin 
kortare svans. Nosspetsen är bar, men den fåra, som framtill 
delar öfverläppen , fortsättes icke öfver den. Öfverläppen å hvar- 
dera sidan med 5 sneda rader morrhår, af hvilka de längsta 
räcka långt bakom ögonen, och som hos den vanliga formen 
äro hvita i vinterdrägten. Afståndet mellan nosspetsen och ögat 
är nngefär lika med detsamma mellan det sednare och ö^at. 
Öronen äro breda och afrundade, samt korta och föga uppstå- 
ende. Med undantag af sjelfva öronöppningen äro de utan och 
innan täthåriga, dock tätast å yttre sidan, och vid kanterna af 
den inre. Extremiteterna äro proportionerliga , liksom de af före- 
gående , och det som hufvudsakligen skiljer dem från dessa sed- 
nare, är det, att trampknölarne , med undantag af sommardräg- 
ten , äro tätt ludna. De främre extremiteterna äro dessutom för- 
sedda med större och för gräfning mera dugliga klor, isynnerhet 
i vinterdrägten, än hos räfven. I denna sednare drägt är den å 
3:dje eller 4:de tån , hvilka äro lika stora , i rät linia Vio t. eller 
21 mill. lång. Svansen, som är tätt och yfvigt hårig, med hår, 
som äro gröfre än de på kroppen , är nästan af cylindrisk form, 
och har med håren något mera än 7-2 1 i^^n märkbart mindre än 
7.-? af kroppslängden , och utan håren ungefär 7^ af samma längd. 
Hårfällen är i vinterdrägten särdeles tät och yfvig, och i som- 
mardrägten, såsom vanligt kortare och mindre tät. Den är mjuk 
och fin, emedan äfven de längre håren äro mjuka, och det i 
högre grad än hos räfven. Ju högre upp emot norden Qellräfven 
anträffas , desto tätare och finare är hans hårfäll. Äfven de håren, 
som förefinnas å fötternes undre sida, äro mjuka, men krusiga. 
Den hårbeklädnad, som betäcker extremiteternas nedre delar 
framtill och på sidorna, är kort och åtliggande, men den, som 
betäcker deras bakre sida, är längre och utstående. — Färgen är 
underkastad åtskilliga variationer, dels beroende af årstiden, dels 
af åldern, och dels af individuell föränderlighet. De gamlas 
normala vinterdrägt är snöhvit; men på ryggen är hårfällen vid 
basen mer eller mindre tydligen hvitgråaktig. Hos något jngre 
1) Då denne hane icke var riktigt gammal, så antaga vi, att fjell- 
räfven stundom blir något större än dessa mått utvisa. 
