614 
hjernskålen något bredare, så att dess största bredd innehålles 
på sin höjd 1 7» gånger i afståndet mellan spetsen af postorbital- 
utskottet och bakersta kanten af nackekammen , då denna bredd 
deremot hos räfvens cranium i allmänhet innehålles mera än 1 
gånger i nämnde afstånd. Hjessbenen äro kortare och bredare, 
och fjällbenen äro mindre än hos räfven, och de förras främre 
kanter bilda icke någon framstående vinkel närmare intill kil- 
benets stora vingar, såsom de vanligen göra hos räfven, utan 
äro der i allmänhet tvära eller något litet konvexa. Sutura 
coronaJis bildar i midten en trubbig bakåt utskjutande vinkel. 
Cristce frontales externce sammansmälta med hvarandra hos m5'cket 
gamla individer vid sutura coronalis, men hjesskammen är låg. 
Craniets bredd öfver kindbågarne är mindre än afståndet mellan 
framkanten af mellankäksbenen och spetsen af postorbitalutskottet. 
Kilbensvingarn e sakna någon gång canales alisphenoidei. Den 
köl, som förefinnes ä undre sidan af främre kilbenets kropp, är 
skarp. Pannbenens postorbitalutskott äro något mindre än hos 
räfven, men ofvan tydligen konkava. Craniets öfre profilkoatur 
företer framom pannan en starkare sänkning än hos räfven. Af- 
ståndet mellan foramen lacrymale och spetsen af postorbital- 
utskottet innehålles hos de äldre i allmänhet 2f:ne gånger i det- 
samma mellan framkanten af mellankäksbenen och de bakre till 
pannbenen stötande ändarne af öfverkäksbenen. Underkäkens 
horisontella del har sin största höjd under roftanden, och dess 
kronutskott räcker vanligen hos äldre individer öfver den mest 
uppstående delen af kindbågen, samt har sin bakre kant ganska 
starkt konkav. 
Balen: Halsens, bröstkorgens, ländens och korsbenets kotor 
öfverensstämma med dem hos räfven. Svanskotornas antal är 20. 
Extremiteterna: Skulderbladet, som är 2 7-2 t. eller 75 
mill. långt , är något smalare än hos räfven , och har i sin främre 
kant upptill en tydlig vinkel, och under denne en grund bugt. 
Öfverarmbenet är 8^720 eller 113 mill. långt. Armbågbenet 
är 47-20 t. eller 122 mill. långt. Lårbenet är 37io eller 114 
mill. och skenbenet 4 7io ^ller 132 mill. långt. 
Fjellräfven tillhör de nordligare och nordligaste delarne af 
Gamla och Nya Verlden. Inom Sverige och Norge förekommer 
han normalt från Nord-Cap så långt söder ut, som de högre, 
öfver skogsgränsen uppstigande fjelltrakterna sträcka sig , d. v. s. 
inom Sverige till Herjedalen och nordligaste Dalarne, och inom 
