615 
Norge ända ned till Kristiansands stift ^); men endast i de nord- 
ligaste delarne af Sverige och Norge är han något allmännare 
utbredd, och förekommer stundom äfven i lägre liggande trak- 
ter, då han deremot i de sj^dligare delarne af sitt utbrednings- 
område är inskränkt till de högre, kala bergstrakterna, hvar- 
ifrån han då och då gör utflygter eller utvandringar till lägre 
och sydligare regioner. Dylika utvandringar, som hafva sträck^ 
sig ända till de sydligaste trakterna af Skåne , uppgifvas i Skan- 
dinavisk Fauna hafva ägt rum under vintrarne 1832 och 1841. 
Efter 1860 års stränga vinter kommo flera ned till Westergöt- 
land Under dessa utvandringar träffas den icke endast under 
vintern, utan äfven under våren, sommaren och hösten, och 
Philos. Doct. K. Olson har för oss uppgifvit, att den någon gång 
stannat qvar hela året om på öarne i Wenern. Man lär emel- 
lertid icke hafva iakttagit, att den under sin vistelse på dessa 
från dess hembygd aflägsna trakter ynglat. Enligt hvad som 
yttras i Tidskrift för Jägare och Naturforskare 1832, pag. 164, 
af L. M. Zettervall synes det vara antagligt, att dessa utvan- 
dringar till en början äro beroende af dylika utvandringar af 
fjell-lemlar, liksom förhållandet utan tvifvel är med en del uggle- 
artade roffoglars talrikare uppträdande i trakter, som ligga söder 
om deras egentliga utbredningszon. Fjellräfven visar sig dock 
icke under sina vandringar i någon mängd, utan han anträffas 
vanligen ensam, eller ock endast ett par tillsamman, och han 
stannar då på öppna och kala fält, eller i kanten af buskmark 
invid dessa. Dessutom hör dess uppträdande i de sydliga delarne 
af Sverige alltid till de sällsyntare företeelserna. — Fjellräfven 
förekommer dessutom i de nordligaste delarne af Europeiska 
Kyssland, i norra Sibirien, der han isj^nnerhet är talrik på de 
s. k. tundrorna, i Kamtschatka, på Kurilska Öarne, Aleutiska 
Öarne, Behrings-Ön, Nya Sibirien, Novaja-Semlja, Spetsbergen, 
Bären Eiland, Jan Mayen^), Island, Grönland och de nordligaste 
delarne af Norra Amerika. I östra Asien går han långt söderut , då 
Akthuk Nordmann funnit honom så sydligt som vid floden Amur*). 
1) R. COLLETT: Sv. Jäg.förbis Nya Tidskr., 7:de årg., pag. 21. 
2) Ibm, pag. 158. 
3) Då han stundom företager vandringar på isen i Ishafvet, kringföres 
han med denna. (AuG. Quennerstedt : Anteckningar om Djurlifvet i Is- 
hafvet; K. Sv. Vet. Akad:s Handl. Bd. 7. N:o 3. 1868). 
4) Bulletin de la Soc. Impér. des NaturaHstes de Moscou. 1862. 
40 
