616 
Enligt AuG. QuENNERSTEDT^) äi' haii på Spetsbergen mindre och 
spensligare än på våra fjell. 
Fjellräfvens normala stamhåll äro de högre kala flellen, ofta 
i grannskapet af den ständiga snön , på sådana ställen der han 
har god tillgång på föda: sorkar, fjell-lemlar, foglar m. m. I 
den högsta norden, der han finner samma naturförhållanden i 
låglandet, träffas han äfven på detta. Så t. ex. på tundrorna i 
norra Sibirien. Till boning gräfver han djupa underjordiska hå- 
lor med flere utgångar, ofta på sidan af någon liten kulle, eller 
ock tager han sin tillflygt till någon bergklyfta. De bon, som 
han en gång gräft, bibehåller han en längre tid, och utvidgar 
dem efter hand , tills de slutligen kunna blifva ganska vidsträckta 
samt försedda med en talrik mängd utgångar, och få utseende 
af en koloni. Vi hafva icke haft tillfälle att iakttaga, huruvida 
den i dessa bon verkligen lefver i koloni, men detta sednare 
uppgifves af Richaedson '"^). Dylika gamla bon med talrika ut- 
gångar hafva vi iakttagit på fjellen i Norge, och vi hafva der- 
städes funnit ungarne qvar hos föräldrarne ännu i början af 
September. Då vi stampade hårdt på marken, läto de höra ett 
skällande ljud från olika ställen i det inre af boet. Förfärdigan- 
det af dessa bon fordrar en större förmåga att gräfva, och der- 
före har denne arten fått starkare klor å framfötterna , än den 
föregående. De ligga för det mesta under dagen stilla i boet, 
och äro i rörelse under aftnarne och nätterna för att fånga rof. 
Stundom får man se dem utanför boets ingångar under dagen, 
och de taga då hastigt sin tillflygt dit vid någon annalkande 
fara. Eljest äro de i allmänhet icke särdeles skygga , och tyckas | 
ofta icke hafva insigt om den fara, som hotar dem vid berö- I 
ringen med menniskan, utan tvifvel pä grund af bristande er- J 
farenhet. Fjellräfven saknar således räfvens slughet, med hän- 
syn till förmågan att taga sig till vara. Ett tydligt bevis härpå 
har man deruti, att den stundom stått på ett litet afstånd och 
åsett när jägaren uppsatt den fälla, hvari den skulle fångas, 
samt strax sprungit i fällan , då jägaren blott aflägsnat sig några 
få steg; och Richaedson (anf st.) berättar, att kapten Lyon uti 
en och samma fälla på fyra timmar fångade femton fjellräfvar. 
Fångad såsom ung blir den lätt tam, ehuru den icke lär vara 
1) Några Anteckningar om Spetsbergens Däggdjur och Foglar. Grad.- 
Disp. Lund 1862, pag. 8. 
2) Fauna Boreali-Americana, Part I, pag. 87. 
