619 
men äro tunnare än dessa. — Tungan är glatt. Blindtarm 
saknas. Njurarnes loher äro skilda^ så att njurarne hafva 
ett drufMaslild utseende. Pcnis har ett S-formigt len. Tar- 
men är 8 gånger längre än kroppen. Änalkörtlar saknas. 
De rofdjur, som vi räkna till denna familj, äro fåtaliga, och 
utgöra alla endast ett eller ett par slägten , Vrsus och Mclursus, 
J. E. Gray har visserligen på sednare tiden ^) delat si. Vrsus 
i 4 , men de af honom för dessa anförda karakterer, synas , med 
undantag af dem för si. Melursus (= Ur sus lahiatus, auctor.) 
vara af mindre vigt. Till slägtet Ursus höra 12 arter från Eu- 
ropa, Asien, Afrika, Norra och Södra Amerika. Asien är den 
verldsdel , som hyser de flesta af dessa , nemligen 8. Afrika och 
Sydamerika hysa hvardera endast en art. 
Det nämnda si. Melursus, Meyer, som torde kunna be- 
traktas såsom verkligen generiskt skildt från si. TJrsus , är isyn- 
nerhet utmärkt derigenom att läpparne äro extensila, och i 
öfverkäken förefinnas endast 4 framtänder, emedan de 2:ue mel- 
lersta antingen icke utbildas, eller ock mycket tidigt fallabort. 
Dit hörer endast Vrsus labiatus, Desm. från Indien. Dernäst 
företer isbjörnen, för hvilken Gray uppställt slägtet Thalassarctos, 
mesta afvikelsen, derigenom att fotsulorna, med undantag af 
några få små trampknölar, äro tätt håriga. Denna afvikelse torde 
dock knappast kunna anses nog vigtig, för att derpå grunda 
ett slägte. 
Den grofva och klumpiga kroppsbyggnaden utvisar, att björn- 
djuren icke äro några särdeles rörliga eller snabba djur, om de 
än äro mycket mjuka och böjliga i sina rörelser. Deras meren- 
dels betydliga storlek gör emellertid, att deras lopp är ganska 
lidande, och det kan ingalunda kallas trögt. Till ersättning för 
saknaden af ett snabbare lopp äga de merendels förmågan att 
klättra, och de ådagalägga dervid stor vighet. Deras styrka är 
mycket stor. Af deras sinnesförmögenheter är synen minst ut- 
bildad; lukten och hörseln äro deremot utmärkta. Dock skall, 
enligt H. Falck, äfven synen vara god. De föra i allmänhet ett 
ensligt lif, med undantag af parningstiden, och de tillfällen, då 
modern och ungarne äro tillsamman. Den jemförelsevis ringa 
utvecklingen af deras roftänder, dessas knöliga form, och den 
1) A Revision of the genera and species of Ursine Animals {Ursidé) y 
founded on the British Museum; in Proceed. of the Zoolog. Society of Lon- 
don, 1864, pag. 677. 
