623 
nade med större klor än de å de sednare. Svansen, som bär 
långa här, är rudimentär, samt dold i hårfällen, och utan håren 
är den ej fullt hälften så lång som örat från pannan utan in- 
beräkning af håren vid dettas spets. I vinterdrägten är hår- 
fällen tät och yfvig , dels med tätare och mjukare bottenull , och 
dels med längre och gröfre ytterhår eller ragg. På de undre 
kroppsdelarne är den längre och glesare. På nosen och ansigtet 
är den kort och åtliggande. Fötterna äro på öfre sidan täckta 
af långa, grofva och tilltryckta borsthår, som vid deras kanter 
och på bakfötterna äro längst. I sommardrägten är hårfällen, 
såsom vanligt, kortare och mindre tät. — Färgen är mycket 
vexlande. Vi vilja här återgifva hvad som derom anföres i Skan- 
dinavisk Fauna: "a) Helt svart. De, hvilka man träffar med 
denna färg, äro alltid stora och således gamla. Man anser dem 
vara gamla hanar. Det finnes ingen ung björn, som är svart. — 
31örTibrun eller svartaJdig med eller utan hruna hårspetsar. 
i Sådana äro de vanligaste som skjutas, och bland dem träffas 
i äfven mycket stora och gamla. — c) Brun med livita eller xjerl- 
\ färgade hårspetsar^ och ofta med hvitaläig hottenull. Denna 
kallas Silfverbjörn. — d) Bostgul-hrun ^ utan hvita hårspetsar. 
Öfver en sådan af ovanlig storlek, och skjuten vid Lindheden, 
har jag fått mig tillsänd en beskrifning. — e) Brun eller grå- 
brun, med hvit ring Jcring halsen. Ofta födas björnungar med 
en hvit halsring, utan att detta märke antyder en särskilt race 
' eller ens olika kön ; af tre till samma kull hörande ungar, hafva 
I stundom de två hvit ring, den tredje icke, eller ock har den 
ena halsring , de två sakna den. De flesta förlora ringen i andra 
i eller tredje året, blott några få behålla den längre, och dessa 
i kallas Ringbjörnar. lUumin. fig. till Skand. Fauna, 10 h. pl. 23. 
I — /) Brohig eller helt hvit Björn., Dessa äro tillfälliga varie- 
teter, liksom brokiga och hvita råttor, ekorrar o. s. v 
Hvita landtbjörnar äro ytterst sällsynta." Enligt en till oss lem- 
i nad uppgift af Stud. E. A. Selberg, skall en hvit varietet af 
björn hafva blifvit skjuten i norra Jemtland i Ströms socken 
j under våren 1860. 
j Herm. Falk ^) yttrar om björnens färg: "Björnen är till 
färgen merendels mörkbrun eller svart, någon gång gråaktig, 
nästan ljusgrå. Utur en och samma kull kan komma en svart, 
en brun och en grå Björn. Ungarne hafva någon gång hvita 
1) Tidskr. för Jägare och Naturforskare 1834, pag. 1137. 
