660 
höjd , och å sistnämnde kotor aftaga de i längd tiil och med den 
12:te, samt äro å alla dessa riktade bakåt. Meta- och auapo- 
physerna äro åtskilda på V2:te och följande. Af ländkotorna 
hafva alla tydliga meta- och de 2 — 3 första äfven anapophyser. 
Korsbenskotornas antal är 3—4 , och svanskotornas 10—11. Ref- 
benen äro starkare böjde än hos de egentliga själarne, liksom 
vanligen hos rofdjuren, och äfven hos hvaldjuren. Då bröst- 
kotornas antal varit 15, hafva ref benen af det 15:de paret varit 
mycket korta och starkt tillspetsade. Refbensbrosken äro långa. 
Bröstbenets leder äro 8, utom processus ensifonnis. 
Extremiteterna: Skulderbladet är bredt halfmånformigt , 
med yttre sidan konvex och den inre D:o konkav, och med bakre 
kanten upptill nästan rät. Frocesstis coracoideus är liten, och 
fossa prcBspinata är nästan dubbelt större än /. postsjnnata. 
Spina scapulce är låg , men acromion , som saknar metacromial- 
utskott, höjer sig temligen starkt. A en fullvuxen hona är detta 
ben 11 t. eller 330 mill. långt. Öfverarmbenet , som hos nämnda 
hona är 97iot- eller 294 mill. långt, är kort och -starkt samt 
något S-formigt böjdt, samt skiljer sig från rofdjurens derige- 
nom att tnhercuhim majiis uppstiger högt öfver ledhufvudet. 
Den från denne knöl utgående spina eller crista deUoidea in- 
terna är mycket stor, och betydligt större och längre än crista 
deUoidea externa, hvilken sednare nedtill slutas med en knöl. 
Benets nedre ända är bred, derigenom att den ofvan condylus 
intermis har en mycket stor och starkt inåt utstående knöl. Ofvan 
denne finnes icke något hål för arter ia cuhitalis. Underarmens 
båda ben äro mycket starka, liksom öfverarmbenet. De äro 
korta och mer eller mindre hoptryckta samt rörligt förenade 
med hvarandra. Längden af tdna är å nämnda skett d^/.^ t. eller 
285 mill. Badius är starkt böjd, vid nedre ändan tjock och 
bred , och vid den öfre nästan trekantig , och med ett ovalt 
capitiäimi. Ulna är bakåt böjd, har den nedre delen något 
större än den öfre delen af radius, och vid den öfre ändan en 
mycket stor och hoptryckt olecranon. Handlofveus ben äro de 
hos rofdjuren vanliga, derigenom att, liksom hos dem, ossa 
naviculare & lunatum äro sammanvuxna till ett ben. Af mellan- 
handens ben är det för tummen eller den yttersta framtån vida 
större och längre än de andre , och dess längd hos den fullvuxna 
honan är 37iot. eller 117 mill. Alla tårna bära vid yttre ändan 
en broskartad förlängning, som ärj störst på den yttersta, hvar- 
