687 
tydlig. Den halftub, som undertill begränsar den yttre öron- 
öppningen, är ganska starkt framstående. Den inskjutande 
vinkel, som finnes i bakre kanten af gombenen, är något vex- 
laude efter åldern. Hos yngre bildar gomkanten en båge, i 
midten af hvilken vinkeln är. Hos äldre saknas denna båge 
merendels , eller är endast svagt antydd. Foramina palatina 
hafva sitt läge vid eller nära intill (då merendels bakom) sutu- 
ren mellan gom- och öfverkäksbenen. Foramina incisiva äro 
små, stundom ovala, och stundom aflånga. Den delen af näs- 
benen, som inskjuter mellan pannbenen, är mycket kortare än 
den andra delen af dem. Tiiberculim anteorhitale" visar sig 
såsom en liten spetsig knöl på öfverkäksbenet vid öfre delen af 
ögonhålans framkant 
Tänderna: Kindtänderna äro merendels litet skilda från 
hvarandra, och äro mindre samt icke så tjocka, som hos före- 
gående art. Deras kronor äro flerspetsade. De hafva en större 
midtelspets, och i öfre käken 1 eller ingen spets framom denne, 
samt 1 eller 2 bakom den ; och i underkäken antingen 1 eller 2 
framom, och 1 eller 2 bakom densamme. Den l:sta kindtanden 
har ingen spets framom midtelspetsen. 
Vikaresjälen tillhör mera de östra än vestra kusterna af 
vår halfö. Från de nordligaste trakterna af Bottniska Viken 
förekommer den åtminstone till Öresund, och tyckes emot sö- 
dern blifva allt mindre och mindre allmän. Enligt vår erfarenhet 
är den talrikast i Bottniska viken, der den kallas ViJcaresjäl 
eller Viksjäl, och det är sannolikt den gamle hanen, som stun- 
dom kallas Hafsvikare. Wikström*-^) uppgifver den såsom före- 
kommande i trakten af Stockholm, och omnämner, att den, så- 
som redan ofvan blifvit anfördt, stundom går ett stycke in i 
Mälaren. Enligt C. U. Ekström^) finnes den i trakten af Mörk- 
ön, ehuru den derstädes icke skall vara allmän. Jägmästaren 
C. W. Lundborg har benäget underrättat oss, att den blifvit 
I skjuten i den innersta delen af Bråviken , och Tiselius har 
upptagit den såsom tillhörande hafvet vid östra kusten af Små- 
1) Vi hafva haft tillfälle att jemföra inhemska cranier af denna art 
med andra från Spetsbergen och Grönland, och funnit alla så fullkomligt 
öfverensstämmande , att artidentiteten dem emellan är påfallande. 
2) Stackholms Flora, pag. 97. 
3) Beskrifning öfver Mörkö Socken i Södermanland, pag. 19. 
4) Bidrag till kännedom om Östra Smålands Vertebratfauna, pag. 14. 
