691 
Phoca groenlandiea , H.B.Melchior: Den Danske Stats og Norges Patte- 
dyr, pag. 225. - 1834. (God beskr.) 
J'hoca groenlandica, S. Nilsson: Skand. Fauna, Däggdjuren, 2:dra uppl, 
pag. 288. - 1847. 
,, „ J. H. Blasius: Naturgesch. d. Säugethierc Deutsch- 
lands, pag. 253. - 1857. 
„ „ A. E. Holmgren: Skandinaviens Däggdjur, pag. 216. 
- 1865. 
I'a(jophihis Groenlandicus , J. E. Gray: Catalogue of Seals and Whales 
in the British Museum, pag. 25. — 1866. 
Phoca groenlandica, AUG. Quennerstedt : Anteckningar om Djurlifvet i 
Isliafvet mellan Spetsbergen och Grönland; Kongl. 
Svenska Vetenskaps- Akademiens Handlingar, Bd. 7, 
N:o 3, tafl. 1, fig. 1. — 1868. 
Pagophilus groenlandicus , R. Brown: Notes on the History and geogr. 
relations of the Pinnipedia frequenting Spitzbergen 
I and Greenland seas; Proceed. of the Zoolog. Soc. 
I of London , 1868, pag. 416. — 1868. 
Phoca groenlandica, J. Murie: On PJioca groenlandica, Mull.; its 
I Modes of Progression and its Anatomy; Proceed. of 
the Zoolog. Society of London 1870, pag. 604, pl. 
32. — 1870. 
Bcshr. Efter A. Quennerstedts uppgifter anföra vi följande 
mått. ef, gammal: Längd af kroppen från nos- till svansspetsen 
5 fot 47.7 tum eller 1,635 mét. Afståndet mellan nosspetsen 
och ögat 37io tum eller 111 mill. D:o mellan ögat och örat 
lYio tum eller 39 mill. Nosens bredd bakom morrhåren 27io 
eller 84 mill. Kroppens omkrets bakom framfötterna 3 f. 9 t. 
eller 1,170 mét. Längd af framfoten i främre kanten 8 t. eller 
240 mill. L. af bakfoten 1 f. 1 t. eller 330 mill. - En annan 
I gammal cf hade kroppsl. frän nos- till svansspetsen 5 f. 8 t. 
I eller 1,740 mét. K. Brown uppgifver, att hanen sällan når till 
6 fots längd. — Den gamla honan är betydligt mindre, och 
hinner, enligt Brown , sällan till 5 fots längd. En sannolikt om- 
kring 3 veckor gammal unge var redan 3 f. 1 7o t. eller 945 
mill. lång, enligt Quennerstedt. 
Kroppsformen liknar den af nästföregående art, och är tjock, 
samt något nedtryckt, och med största tjockleken nära bakom 
de främre extremiteterna. Halsen är, isynnerhet hos de äldre, 
tjock, och gränsen mellan den och hufvudet är derföre otydlig. 
Nosen är längre än hos föregående arten, och afståndet mellan 
nosspetsen och ögat är mera än dubbelt längre än det mellan 
det sednare och örat. Nosspetsen är bar, med en vertical fåra, 
