702 
kallas i Norge Siorkohhe^ Hcw-Eri eller blott Ert^ och är en 
vestlig och nordlig form, som först uppträder vid Stat (62^), och 
derefter i större eller mindre antal bebor kusten ända upp till 
Varangerfjorden. Öfverallt tyckes den hafva vissa yngleplatser, till 
hvilka individerna samla sig ofta från flera mils omkrets, ehuru 
aldrig i något betydligt antal. Norr om polcirkeln är den känd i 
hela skärgården från Lofotens yttersta öar till fjordarne i Öst- 
Finmarken. Öfverallt förekommer den dock i jemförelsevis ringa 
antal , och den har möjligtvis förr varit talrikare än nu, hvilket, 
enligt hvad Herr Nokdvi sagt mig , också skall vara händelsen i 
Öst-Finmarken. Sjelf iakttog jag i slutet af Juni d. å. (1872) 
vid Gjsesvser, alldeles intill Nord-Cap, flera gånger i hafvet en 
stor FJioctty som, enligt min öfvertygelse , var denna art; och 
man har knappast tillräckligt skäl att antaga med Prof. Malm- 
gren*), att denna arten endast under senhösten och vintern 
skulle visa sig i Finmarken , sedan den vandrat dit från Novaja- 
Semlja långs kusten af Kyssland. Det på samma ställe om- 
nämnda individet från Tromsö uppgifves vara skjutet i slutet af 
October 18G1, hvilken tid, enligt livad längre ned skall visas, 
infaller strax efter dess yngleperiod; och resor af en sådan ut- 
sträckning företager knappast denna art, som bland själarne är 
en kustform." — '^En af storsjälens mest bekanta yngleplatser 
äro de nordligaste holmarne vid Froöarne utanför inloppet till 
Trondhjemsfjorden, och denne plats är utan tvifvel den märk- 
ligaste , ehuru knappast den ende söder om den store Folden- 
fjorden. Egaren af dessa öar, Herr Borthen drifver jagten efter 
dem rationelt, och har under en läng följd af år haft tillfälle 
att iakttaga denna art under de olika perioderna af individernas 
lif. Det är hans iakttagelser, som ligga till grund för hvad här 
nedan anföres. I midten eller slutet af September samlas indi- 
viderna flockvis söder- och norrifrån till Froöarne för att yngla^). 
I slutet af October begifva sig en del af dessa ankomlingar till- 
baka, men ungefiir hälften af dem stannar qvar mellan öarne 
under vintren. Ynglandet försiggår på de yttersta och nordligaste 
1) Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1863, pag. 139. 
2) Fabricius uppgifver dess yngletid till slutet af April eller början af 
Maj; och Malmgren anför, att man vid Spetsbergen d. 31 Maj erhöll en 
hona med fullgånget foster. Således tjockes det som yugletiden i den 
högre norden skulle Tara en annan än den vid Norges kuster. Möjligen 
kunna de äldre uppgifterna bero på något misstag. (Lillj.) 
