704 
under parningstiden, men ofta äfven under andra årstider kan 
man locka hanarne till sig genom att efterhärma deras vrålande 
läte. Storsjälen ynglar icke förr än den är i 3:dje året, och den 
föder aldrig flera än en mige. Den går drägtig ett helt år, 
och yngJar endast under hösten. De flesta yngla i den sista 
veckan af September. Ända från den äldsta tid har jagten efter 
de 3me veckor gamla ungarne börjat på en bestämd dag, nem- 
ligen 17:de — 18:de October, vid hvilken tid alla migarne äro 
lika utvecklade. Ungen tillbringar de 3me första veckorna af 
sitt lif hufvudsakligen på land , ofta uteslutande på samma ställe, 
der den kommit till verlden, och endast sysselsatt med att dia 
och sofva. Men stundom drifva föräldrarne strax omkring med 
ungen på sjön, t. o. ra. innan han fällt ulldrägten. Häri afviker 
den således helt och hållet från Fhoca groenlandlca^ Halichoerus 
o. a., hvilkas ungar aldrig, såvidt hittills kändt är, frivilligt 
begifva sig ned i sjön, då de äro i sin ulldrägt. Starka hagel- 
byar drifva äfvenledes ungarne ned i sjön, och de hålla också 
icke af den is, som stundom kan lägga sig på de små vatten- 
pölar, hvilka förefinnas på skären, och i hvilka de finna ett 
stort nöje att vältra sig. När det stundom händer, att oväder 
eller våldsam sjögång sköljer den nyfödde ungen ut i vattnet, 
eller denne på något annat sätt kommer bort från modern, går 
den vanligen sin undergäng till mötes, emedan den icke så ti- 
digt har förmåga att sjelf förskafla sig sin föda; men om den 
blott ernått en ålder af 8 dagar, kan den nog med plats genomgå 
detta missöde, ehuru den derunder blir ytterst mager, då den 
på ett så tidigt stadium blifvit nödsakad att undvara modrens 
mjölk. Såsom regel kan man antaga, att ungen har svårt föi* 
att föda sig sjelf innan den är 3:ne veckor gammal. Likväl kan 
den lefva länge utan föda, och den dör knappast af svält förr 
än allt det späck är förtärdt, hvari den är inhöljd. Sålunda har 
man stundom funnit ungar, som rullat ned i fördjupningar, hvar- 
ifrån de icke hafva kunnat komma upp igen, och till hvilka 
modern icke kunnat komma, och att döma efter åtskilliga om- 
ständigheter, hafva de här tillbragt ända till IV2 vecka utan 
föda. Modern gifver sin unge di på land, men ligger icke länge 
hos honom hvarje gång. Möjligen försiggår digifningen för det 
mesta under natten, emedan storsjäleu under denna tid oftast 
höres tjuta, hvilket den aldrig gör i vattnet, och modern ses alltid 
hos ungen tidigt om morgonen. Mjölken är hvit (icke såsom 
