706 
8—9 lisp. späck, och en och annan särdeles stor har ända till 
12 lisp. D:o. Honorna väga 21—25 och t. o. m. 29 lisp. Under 
parningstiden förlora alla den största delen af sitt späck. Ha- 
narne aftaga under denna tid 6 — 8 lisp. , och honorna 4 — 6 lisp. 
i vigt. Hvad honorna förlora går genom den feta mjölken direkte 
öfver på ungarne." — "Fångsten af denna art bedrifves på Fro- 
öarne , såsom ofvan nämn dt är, pä en bestämd dag nära medlet 
af October. Vid denna tid äro ungarne, som utgöra det egent- 
liga föremålet för jagten, 3:ne veckor gamla, samt uti sitt fetaste 
tillstånd. De dödas genom ett slag pä nosen med ett trädstycke 
af omkring 1 alns längd. De vuxna skjutas, men sparas dock 
merendels, hvilket alltid är händelsen med honorna. Ehuru 
fångsten i någon mån är beroende af väderleken, har dock ut- 
bytet ända från den äldsta tid varit ungefär sig likt, nemligen 
40 — 60, och ett och annat år 70 ungar. En del ungar, som 
antagas hafva mindre än 2 lisp. späck, skonas. Likväl har man 
de sednare åren varseblifvit ett aftagande i de ynglande indivi- 
dernas antal, hvilket utan tvifvel får tillskrifvas den förföljelse, 
för hvilken de gamla individerna under sommaren äro utsatta 
både i Eomsdalen och i de öfriga ytterkanterna af yngledistriktet. 
I allmänhet födas på Froöarne knappt flera än 100 ungar årligen. 
Att skjuta den vuxne storsjälen på djupt vatten, tjenar till ingen- 
ting, emedan den då alltid sjunker till botten. De böra antin- 
gen skjutas på skären , eller också — hvilket är det vanligaste — 
pä grundt vatten nära land, hvarest de kunna upptagas. Un- 
garne flyta alltid, med undantag af dem, som äro särdeles 
magra.'' — "I afseende på storsjälens lefnadssätt under annan tid 
än yngleperioden , så är härom mindre att säga. Om våren och 
försommaren kunna de ligga i så stort antal på ett skär, att 
detta är helt och hållet betäckt af dem. Om sommaraftnarne 
gå de vanligen upp på skäret ungefär vid solnedgången, och 
blifva liggande der natten öfver, samt vråla och tjuta, och allt 
flera tillkomma. I allmänhet lägga de sig upp, då sjön börjar 
falla, och de blifva derefter liggande till dess sjön åter lyfter 
dem af skäret. En och annan kryper så högt upp, att den blir 
qvarliggande i 12 timmar och deröfver. Ofta kan man få se 
samma skär flera dagar å rad betäckt med själar. Storsjälen har 
en fin näsa, och vädrar menniskor på långt afstånd; men den 
liter mindre på sin syn. Om sommaren sofver den helst i sjön, 
och sticker dervid halfva hufvudet upp öfver vattenytan. Ofta 
