727 
skarne på Grönland benämnes Klapmydse^ och af Grönländarna 
Neitsersoak ^ är uti sin geografiska utbredning nordlig och vest- 
1ig, och förekommer blott undantagsvis vid de nämnda kusterna 
af Norge , samt aldrig vid någon svensk kust Eosted om- 
talar dess förekomst vid Nordland eller södra delen af Norska 
Vestfinmarken, och S. Nilsson har, enligt hvad som uppgifves { 
Skand. Fauna, erfarit, att den visar sig någon gång vid ön 
Tränen utanför kusten af Helgeland i Norge. R. Collett har i 
bref benäget för oss uppgifvit, att den för nå graår sedan blifvit 
dödad vid Lofoten, samt att den en och annan gång visar sig 
så långt söderut, som vid kusten utanför Bergen. Den skall, 
enligt densamme 2), en gång t. o. m. hafva blifvit anträffad vid 
gården Fornebo nära Christiania. Enligt v. Baer^), har den 
någon gång visat sig vid mynningen af Hvita Hafvet samt vid 
Timaniska kusten, och den har sannolikt här sin östra gräns, 
då den icke af honom blifvit iakttagen vid Novaja-Semlja. 
Malmgren*) har icke anträffat den vid Spetsbergen, så att den 
uti dessa delarne af Ishafvet förmodligen icke utbreder sig så 
långt emot norden. Enligt Quennerstedt förekommer den un- 
der våren på isen vid ön Jan-Mayen, mellan 70:de och 71:sta 
nordl. breddgraderna, nordost från Island, men icke i någon 
större mängd, och det är grönlandssjälen, som utgör det hufvud- 
sakliga föremålet för den derstädes bedrifna fångsten. Vid Is- 
land träffas den, men sällan, emedan Thienemann derstädes blott 
iakttagit ett yngre individ. En och annan gång förirrar den sig 
ned till kusterna af England. Oftast förekommer den i hafvet 
både vid östra och vestra kusterna af Grönland, och, enligt R. 
Brown, både vid Syd- och Nord-Grönland, t. o. m. i de nordligaste 
delarne af Baffins- Viken, ehuru talrikare vid det förra, och ingen- 
städes allmän. A. S. Packard ^) uppgifver, att den icke är säll- 
1) Den i Skand. Fauna (pag. 316) förekommande uppgiften om en be- 
rättelse i Danmarks Eiges Historie af HoLBERG om ett i Öresund 1549 
fångadt märkvärdigt djur, som skulle kunna vara en blåssjäl, har, enligt 
Jap. Steenstrup, afseende på en gigantisk bläckfisk, och icke på någon 
blåssjäl. 
2) Sv. Jäg.förb:s Nya Tidskr. , 7:de årg., pag. 21. 
3) Bullet. de TAcad. Imp. des Sc, de St. Pétersb., vol. III, pag. 343. 
4) Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1863, pag. 135. 
5) Anf. st. 
6) List of Vertebrates observed at Okak, Labrador, Proceed. of Boston 
Society of Natural History, 1866, vol. X, pag. 271. 
47 
