733 
svällda hen (stiletthen) mer eller mindre siarU fastlödda 
upptill vid dess hahre sida. Kanonhenet, som å midten har 
sin transverseUa dimension störst, motsvarar det mellersta 
eller 3:dje mellanhandbenet hos mennishan , oeh de båda stilett- 
benen^ som normalt aldrig bära någon phalang vid spetsen^), 
motsvara 2:dra och 4:de mellanhandbenen hos densamma. Kanon- 
benet bär vid spetsen blott en tå, med 3:ne symmetriska och 
något plattade phalanger, af hvilha den sista är bredast, med 
dess främre hänt bildande nästan en halfcirhel. Ä bäckenet 
bildar den bakre delen af symphysis, som är uppkommen ge- 
nom båda sittbenens sammanväxning , ungefär en rät linia 
med den främre delen af samma symphysis; och sittknölen är 
icke trehörnig , utan transverselt hoptryckt och inåt tjockare^ 
Afståndet mellan midten af acetabulum och bakerste kanten af 
sittknölen innehålles mera än IVa gånger i detsamma mellan 
förstnämnda ställe och främre kanten af höftbenets yttre hörn. 
Lårbenet, som är rakt och tjockt, är ej mycket längre än sken- 
benet., och utmärker sig derigenom, att framom trochanter 
major, som är betydligt högre än caput,är en något lägre pro- 
cessus auricularis. Trochanter 3:tius, som har sitt läge vid 
bakre kanten af benets yttre sida, är stor och starkt utstående. 
Underbenet har ett ofullständigt, eller ock någon gång intef^j 
vadben, fästadt vid yttre sidan af skenbenets öfre ända, och 
detta sednare bens nedre ända har ledgroparne mycket djupa 
och särdeles sneda Vristen består af 6 ben, derigenom att 
ossa cuneiformia l:mum <& 2:dum sammansmält till ett ben, 
Ästragalus har sin främre eller undre ända (caput) mycket 
kort , och tvärt af huggen jemnt med frä^nre delen af dess mycket 
1) Hos det utdöda slägtet Hipparion, med flera arter från midten af 
tertiärperioden , buro dessa stilettben på både främre och bakre extremite- 
terna små och rudimentära tår. Hos hästen händer detta ytterst sällan 
såsom en monstrositet , och då endast på de främre extremiteterna. Något 
oftare har det bändt, att en inre rudimentär öfvertalig tå på främre extre- 
miteterna hos honom förekommit. (Hensel: anf. st. pag. 72 — 75). 
2) M. J. Weber (Die Skelette der Haussäugethiere und Hausvögel, pag. 
15) anför, att han 2 me gånger hos åsnan iakttagit vadbenets frånvaro. 
Blainville har emellertid afbildat det (Ostéographie) både hos åsnan och 
hos Equns burchellii 
3) Enligt Hensel (anf. st. pag. 35) , är det samma förhållande med 
vadbenet som med armbågbenet , att dess mellerste del saknas , och dess 
nederste del har så sammansmält med skenbenet, att man svårligen kan 
skönja gränsen dem emellan. Hos nyfödda föl är dess nedre del distinkt. 
