761 
som den bakre, och afslipningen på denna sednare sträcker sig icke nedom 
midten af tandens blottade del. De oäkta kindtänderna äro olika dem i den 
öfre käken , derigenora att de sakna knölar å inre sidan , och äfven de bakre 
äro hoptryckta. Mellan l:sta och 2:dra af dessa tänder är en lång lucka, 
och den l:sta är helt liten. De undre äkta kindtänderna likna mycket de 
motsvarande Öfre, men de äro icke så tjocka, och den bakersta är längre, 
samt har ofta 3:ne par större knölar. Den l:sta äkta kindtanden är märk- 
bart smalare än den 2:dra, och denna sednare har en tydlig större 5:te 
knöl baktill å kronan. Den bakersta (3:dje) äkta kindtanden, som ofta är 
mera än dubbelt längre än den l:sta D:o, har ofta bakerst 2—3 smärre 
knölar, dä den framom dessa har ett 3:dje par större D:o, Liksom i den 
öfre käken, är den l:sta äkta kindtanden hemfallen åt den tidigaste afnöt- 
ningen. — Med afseende på kindtänderna förefinnes knappt någon annan 
skillnad mellan vildsvinet och det nämnda tamsvinet, än den som förhål- 
landet mellan den bakersta oäkta och den främsta äkta kindtanden i öfver- 
käken företer. Hos tamsviuet sträcker sig nemligen den inre kanten af den 
förra icke så långt inåt, som den .af den sednare, 
Vildsvinet — som sannolikt är stammen ^ ) för vår äldsta inhemska tama 
svinrace, eller det så kallade skogssvinet, med temligen höga ben, hop- 
tryckt och hög kropp, med uppåt böjd rygg och stupande länd, samt stort 
och spetsigt hufvud och uppstående och temligen små öron, riklig borst- 
beklädnad , och randiga ungar eller grisar — förefinnes numera icke i fritt 
tillstånd i Sverige eller Norge. Enligt Skandinavisk Fauna, hafva i torf- 
mossar och äfven i tuffkalk i Skåne lemningar af vildsvin blifvit funna, 
som ådagalägga, att denna djurart fordora, och förmodligen under en för- 
historisk tid, funnits vild inom nämnde provins. Universitets i Lund zoologiska 
museum förvarar talrika dylika lemningar, ofta utvisande, att de djur, som 
de tillhört, varit af betydande dimensioner, och större än de nu äro. Ett 
af de derstädes förvarade cranierna från Skånska torfmossar är lö^io 
eller 474 mill. långt, med pannans bredd 4V2 t. eller 135 mill. Zoologiska 
museum vid Universitetet i Köpenhamn innesluter en ännu större mängd 
dylika lemningar, funna i torfmossar på Danska Öarne, utvisande att vild- 
svinet i dessa trakter fordom haft en allmän och vidsträckt utbredning. 
Uti Skandinavisk Fauna yttras den förmodan, att de vildsvin på Öland, 
med hvars jagande Erik XIV såsom prins, enligt en alfrescomålning uti 
Kalmare slott och en dermed förenad folksägen, sysselsatte sig, bibehållit 
sig derstädes sedan uråldrig tid i ursprungligen vildt tillstånd. Enligt Kon. 
Carl XLs dagbok för September 1688 funnos då ännu vildsvin på Öland. 
Sedermera hade de förmodligen der blifvit utrotade, emedan Kon. Fredeik I 
lät 1723 från Tyskland hemta och på Öland utplantera en ny uppsättning 
af dessa djur. Dessa trifdes godt, samt bibehöllo sig ända till omkring 
1770 2) , ehuru de , på grund af klagomål vid riksdagen 1752 öfver den 
1) En och annan betviflar emellertid tamsvinets härledning från Euro- 
peiska vildsvinet. 
2) Dels enligt Persson: Beskrifning öfver Öland, besynneiiigen norra 
Mötet , Ups. 1768 , och dels enligt Ahlquist : Ölands Historia och Beskrif- 
ning, 1 del., hvari omkring 1822 nämnes, att vildsvin icke funnits på 
Öland på de sednaste 50 åren. 
49* 
