763 
betraktas från sidan , liggande i sitt rätta läge på underJmJcen, 
si/nes en del af processus paramastoideus haJcom underkäken. 
— Den 4:de öfre oäkta kindtanden sträcker sig med sin inre 
sida icke så långt inåt^ som den följande l:sta äkta D:o. 
FiTziNGER^) har beskrifvit 54 olika racer af tamsvin, som 
han anser böra härledas från det vanliga vildsvinet. Dertill 
höra, enligt honom, de äldre Europeiska och de Nordasiatiska 
racerna.; De Sydasiatiska, Australiska och Afrikanska tamsvinen 
härledas deremot från fem andra skilda arter, och enligt den 
framställning af de vilda Sydasiatiska svinarterna, som J. E. Gray 
lemnat, böra de sannolikt härledas från ännu flera. Då de sär- 
skilta arterna hafva förmågan att tillsammans alstra en aflings- 
duglig af komma, och denna åter blifvit croiserad på diverse 
olika sätt, så har deraf blifvit en följd, att de ursprungligen 
olika arterna och racerna af tamsvin blifvit hoptrasslade till en 
gordisk knut. En och annan race , som stundom bibehållits tem- 
ligen ren, kan emellertid igenkännas. Så är t. ex. förhållandet 
med det redan för Brisson och Linné bekanta s. k. Chinesiska 
svinet, utmärkt genom sitt lilla hufvud med små öron, sin 
tjocke, trindlagde och tunnhårige, eller ursprungligen nästan 
nakne kropp , med bred och något nedböjd rygg , och små korta 
ben. Denna race har ett kort och litet cranium , med korta tår- 
ben och starkt uppstigande och bred panna, och med nackhålet 
utskjutande bakåt; och de svin, som äro uppkomna genom en 
croisering med den, kännas merendels från de hos oss äldre ra- 
cerna genom karakterer å craniet, som mer eller mindre starkt 
tendera till dess cranieform, och vanligen visar der sig en så- 
dan tendens äfven i den yttre kroppsformen. Vår äldsta race, 
eller det så kallade skogs svinet-), som vi redan ofvan kortligen 
karakteriserat, och som för 30 — 40 år sedan hos oss var det 
allmännaste svinet , och ännu i en del skogstrakter är det, visar 
en märkbar tendens både i formen af kroppen och af craniet till 
vildsvinet, samt afviker i flera delar betydligt från den race, 
som af FiTziNGER beskrifves under namn af Sus Scrofa macrotis 
suecica. Det har t. ex. en kort och hoptryckt kroppsform, och 
korta och alldeles upprätt stående öron, och stundom hafva vi 
1) Sitzungsber. der Kais. Akad. d. Wiss. zuWien, mathem. naturwiss. 
Classe, XXIX. Bd. pag. 361. - 1858. 
2) Skand. Fauna, Däggdjuren, 2:dra uppl. , pag. 452. 
