765 
endast den bildar den öfre framåt böjde delen af nackekammen. 
Sidodelarne af denne, som äro skarpa, bildas af fjällbenen. — 
Af tinningbenen är fjällbenet stort, samt sammanstötande med 
pannbenet, och försedt med ett stort okbensutskott, som dock 
icke berör öfverkäksbenets D:o. Det förra är å öfre sidan kon- 
kavt, och har utanför denna konkavering en skarp uppstående 
kant, och dess yttre sida är vertical och nästan plan. Baktill 
och upptill, ofvan den yttre öronöppningen har det en trubbig 
spets. Ledgropen för underkäken är framtill konvex och baktill 
konkav och uppstigande, samt begränsas icke der af någon 
processus postglenoideus. Fjällbenet har baktill en lång pro- 
cessus posttympanicus ^ som långs nackbenets sidodel sträcker 
sig nedåt, och slutar med en spets, som har sitt läge på yttre 
sidan af paramastoidutskottets bas. Den yttre örongången (me- 
atus auditorius externus) är mycket lång, med yttre öronöpp- 
ningen riktad uppåt och något utåt, samt inklämd mellan fjäll- 
benets okbens- och posttympanal utskott. Bulla ossea är stor 
och uppsvälld, samt något hoptryckt, och inuti uppfylld af en 
lucker benmassa, och sträcker sig ned nästan till midten af para- 
mastoidutskottet. Mellan en utstående kant af os tympanicum, 
bulla ossea och paramastoidutskottet 2.x foramen stylomastoideum 
synligt. Processus styloideus är mycket liten , samt är synlig uti 
den öppning, som leder till nämnde foramen. Mellan bulla 
ossea ^ nackbenets basilardel, och det bakre kilbenets kropp och 
stora vinge är en öppning, som i sig upptagit foramina lacera 
postica och media , for. carotica & ovale. Spendelen är rudi- 
mentär, och är icke synlig utanpå craniet. — Hjessbenen äro ut- 
märkta derigenom att deras öfre plana och horisontella delar 
genom från postorbitalutskotten utgående och inåt böjda, skarpa 
och till nackekammen sig sträckande kanter äro afskilda från 
deras verticala sidodelar. Dessa ben äro tjocka och inuti cellu- 
lära. Mellan det bakre kilbenets kropp och stora vingar före- 
finnas å detta bens undre sida något konvergerande fåror. 
Nämnde vingar äro små, men de från dem utgående processus 
pterygoidei äro stora och utstående, och mellan deras yttre 
kanter och ossa pterygoidea äro vida fossce pterygoidece. De 
stora vingarnes öfre del är liten, och de sakna canalis alispJie- 
noideus. Fissura orbäalis super ror eller intersphenoidalis är 
stor. Ossa pterygoidea äro distinkta, upptill åtskilda genom 
plogbenet, och vid sin nedre ända utbredda och försedda med 
en afrundad hamulus pterygoideus. De små vingarna sträcka sig 
