782 
hvarvid den under densamma varande benhuden {periosteum) 
förbeuas, och bildar således hornens yttersta lager Dervid 
inträder sannolikt i ytan af hornen en häftig kläda, emedan 
hjortarne då börja ifrigt gnida hornen emot buskar och smärre 
träd, tills den förtorkade huden på dem helt och hållet blifvit 
afgnideu. I början äro de af en ljus, hvitaktig färg , och stun- 
dom något blodiga : och de blifva sedermera vanligen mer eller 
mindre mörkt brunaktiga , hvartill utan tvifvel saften af de träd 
och buskar, emot hvilka de gnidas, i betydlig mån bidrager. 
Den iunerste delen af dem är mer eller mindre lucker och 
spongiös, och den yttre kompakt och hård. Vid deras bas äro 
de omslutna af en krans af smärre mer eller mindre samman- 
hängande och utstående knölar eller knottror {rosenkrans)^ hvilken 
saknas eller är otydlig å den första horngenerationen, och vid sti- 
gande ålder blir mera utbildad, och har sitt läge just vid deras 
nedre ända, och här utmärker gränsen mellan dem och rosenstoc- 
karne. De fullt utbildade hornen sitta så fast förenade med rosen- 
stockarne , att vid användandet af våld dessa sednare snarare sön- 
derbrytas , än hornen lossna från dem på det ställe , der de med 
dem äro förenade. Man har antagit, att uti hornen, sedan de 
blifvit fullbildade , ämnesomsättningen upphör, och att de seder- 
mera kunna betraktas såsom döda. Enligt Bonsdorffs iakttagel- 
ser-) oblitereras visserligen en del af blodkärlen i hornens sub- 
stans, då den beklädande huden förtorkat, nemligen de, som 
taga sitt ursprung från blodkärlen uti denna, och dervid för- 
minskas ämnesomsättningen i hornens väfnad ; men de kärl, som 
komma från rosenstockarne , och som gå longitudinellt genom 
dem, samt de, som utgå från dessa kärl, oblitereras icke helt 
och hållet förr än vid tiden för hornfällningen, och deraf följer 
naturligtvis, att hornen icke upphöra att vara lefvande förr än 
strax innan de fällas. Gaskoin^) säger också, att blodcirkula- 
tionen fortfar i hornen äfven sedan den dem beklädande huden 
försvunnit. När den sedermera så småningom aftager, sker detta 
från hornspetsarne nedåt. Med den i hornen minskade blodcir- 
kulationen följer äfven en förminskning af den på rosenstockarne. 
Ej långt efter det hornen blifvit färdigbildade, börjar parnings- 
1) Enligt Berthold hos C. J. Sundevall, anf. st. pag. 138. 
2) Anf. st. 
3) Proceed. of tlie Zool. Soc. of London 1856, pag. 156. 
