784 
tillväxten blifva skadade och derigenom få en abnorm bildning, 
så föranleder detta icke fortplantningsförmågans npphörande. 
Det händer någon gång, att hindar eller honor få ett eller ett 
par små horn , och man har antagit , att detta skulle vara ett 
bevis på sterilitet; men Gaskoin anför exempel på att dylika 
hindar det oaktadt varit aflingsdugliga, hvaraf således följer, att 
denna masculina attribut för hindarne åtminstone icke alltid i 
utmärker sterilitet. ' 
Fällningen af hornen inträftar vanligtvis på något olika tid j 
för olika arter och åldrar, och för renhonan på en annan tid än < 
för den gamle renhanen. Enligt hvad vi redan yttrat, upphör ] 
ämnesomsättningen i hornen strax innan de fällas, men denna , 
omständighet är dock icke, såsom man förut förmodat, orsaken , 
till hornfällningen; dertill är en direkt verkande kraft af nöden. i 
Fällningen inträffar icke förr än flera månader efter parnings- | 
tiden, då en förnyad förhöjning uti tillflödet af blod till halsen 
och hufvudet hunnit inträda, eller, med andra ord, då uti blo- 
dets cirkulation till halsen och hufvudet en förändring försig- ! 
gått, som åsyftar den nya hornbilduingen. Det är således början , 
till de nya hornens daning, som föranleder de gamlas fall. På 
roseustocken uppstår härvid en förhöjd blodcirkulation, och tal- 
rika blodkärl uppstiga till densammes ända. Deras vidare fram- 
trängande hindras här af hornen, och vid gränsen för den hud, 
som betäcker rosenstocken, och strax under rosenkransen, bilda 
de då en sammanhängande ring af utvidgningar (sinus), som , 
fräta på den innanför dem varande benväfnaden dels på rosen- < 
stockens ända och dels pä hornets bas, sannolikt derigenom att , 
blodet här undergår en förvandling, och från detsamma exsu- , 
deras en tunn brunaktig vätska, som verkar upplösande på ben- 
väfnadens kalkjord På detta sätt alltjemnt frätande på ben- 
väfnaden utvidgar sig denna ring allt mer och mer inåt, tills 
den upplöst och genomfrätt benmassan, der hornet och rosen- 
stocken äro förenade, och hornet sålunda förlorat sitt fäste, samt 1 
genom sin egen tyngd, eller ock vid ringaste stöt faller af. 
Här hafva vi således den direkt verkande orsaken till hornens 
fall. Enligt SoEMMERRiNGs iakttagelse visar der sig vid hornets 
fall på ändan af rosenstocken en massa af stelnad blod och 
1) Ett sådant exsudat har blifvit iakttaget både af Gaskoin och MaX 
ScHMmT, enligt hvad de å de anförda ställeoa uppgifvit. 
2) Dev Zoologische Garten , 7:er Jahrg. 1866, pag. 43, tab. I, fig. 2. 
