791 
de yiigi'G inträffande i April, och sedan kronhjorten har fyllt 
3:ne år 'och är i det 4:de, erhåller han något större horn, som 
ett godt stycke ofvan ögontaggen hafva en 2:dra höjning, på 
främre sidan af hvilken utgår en 2:dra uppåt riktad tagg, som 
henämnes midteltagg. Med inheräkning af sjelfva spetsen af 
hornet har kronhjorten nu 3:ne taggar å hvarje horn, och så- 
ledes å båda hornen tillsammans 6 , och han kallas derföre sex- 
taggare. — Efter den följande fällningen , då kronhjorten har fj^llt 
4 år, och är i det 5:te , erhåller han horn , som närmare spetsen 
förete en 3:dje böjning, från främre sidan af hvilken utgår en 
3:dje framåt och uppåt riktad tagg, som kan kallas krontagg. 
Hvartdera hornet har då 4 taggar, som ligga ungefär i samma 
plan, och båda tillsammans 8, och kronhjorten kallas då åtta- 
taggare. — Efter sedermera inträffande hornfällningar, som, en- 
ligt Sundevall, för de äldre bruka försiggå omkring midten af 
Mars, erhålla hornen antingen från främre sidan af den 3:dje 
eller öfversta böjningen 2:ne krontaggar, hvarigenom kronan blir 
färdig, och hjorten på grund deraf erhåller benämningen Tcron- 
hjort i inskränktare bemärkelse, eller ock erhålla de strax of- 
van ögontaggen en mindre tagg , som kallas istagg , utan tillägg 
af någon annan tagg; och då hornen i båda dessa fall hvartdera 
hafva 5 taggar, och således tillsammans 10, brukar man äfven 
benämna en sådan kronhjort tiotaggare. Vid något högre ut- 
veckling än denna , vanligen vid 7 å 8 års ålder, erhålla hornen 
både fullständig tretaggig krona och istagg, och äro då till- 
sammans tolftaggiga, och kronhjorten kallas då tolftaggare -> 
0. s. v. Enligt C. J. Sundevall ^) erhålla kronhjortarne hos oss 
sällan flere än 12 taggar. För Öfrigt går icke utvecklingen af 
taggarne alltid på det nu beskrifna normala sättet. Enligt Blasius, 
händer det ofta, att både gaffelhornen och de åttataggiga hornen 
öfverhoppas. Det händer ock icke sällan, att horn med samma 
antal af taggar kunna återkomma en eller ett par gånger efter 
hvarandra. De äldre och mera utbildade hornen utmärka sig 
dock alltid från de yngre genom större tjocklek och oftast äfven 
genom större längd, samt genom en större rosenkrans. Kron- 
hjortens helsotillstånd och tillgången på föda inverka mycket på 
hornbildningen , och föranleda diverse variationer. Så länge kron- 
hjortens växtkraft ännu icke är bruten — enligt hvad man å 
kronhjortar i fångenskap har iakttagit, till 12 å 15 års, och i 
1) Anf. st. p. 1000. 
51 
