795 
bakre en grund grop. Prof. F. Sundevall ^) har å bakre sidan 
af detta kanonbens öfre ända funnit ett par långa och smala 
rudinienter af 2:dra och 5:te metatarsalbenen , men vid den nedre 
ändan förekomma inga dylika. 
Tänderna: Hanens öfre hörntänder äro mycket större än 
honans. Af de öfre kindtänderna är den nästsistas longitudinella 
dimension bel^^dligt större än dess transversella D:o. De mel- 
lersta undre framtänderna hafva kronan mycket bredare än den 
å de nästintill varande. 
Kronhjorten förekommer numera hos oss i vildt tillstånd 
endast på några fä ställen, der den en längre tid varit föremål 
för ett särskilt skydd af enskilta personer. Den skulle eljest 
utan tvifvel för länge sedan hos oss hafva varit fullständigt ut- 
rotad. Uti Sverige förefinnes kronhjorten endast i södra Skåne, 
der den varit och är fredad, nemligen uti de skogstrakter, som 
tillhöra egendomarne Högestad, Baldringe, Krageholm, Söfde- 
borg, Öfvedskloster och Heckeberga^). På Kållandsö och Spårön 
i Wenern förefanns kronhjorten ända till början af 1840-talet, 
dä det sista individet blef skjutet Sannolikt var den här ur- 
sprungligen införd, och hade sedermera blifvit förvildad. Under 
Gustaf ni:s tid blef vården om den härstädes noga vidmakt- 
hållen; och Gustaf HLs broder, Hertig Fredrik Adolf hade på 
Kållandsö låtit bygga ett jagtslott, hvaraf ruiner ännu skola 
förefinnas. Fridlysningstiden för kronhjortarne i denna trakt ut- 
gick med år 181 8,. och derefter blefvo de snart hemfallne åt 
utrotningen. Härtill skola äfven vargar i väsen dtlig män hafva 
bidragit. Den omständigheten, att Vestgöta-lagen icke har nå- 
gon upplysning om kronhjorten att meddela, ökar sannolikheten 
deraf, att detta djur icke är Vestergötland ursprungligt till- 
hörande. Af de underrättelser, som i Svenska Jägareförbundets 
Nya Tidskrift *) meddelas rörande vildbrådet och jagten m. ra. 
i Ydre Härad i Östergötland , framgår, att kronhjorten för denna 
trakt varit en ursprunglig tillhörighet, och att den derstä- 
des var allmän i början och medlet af 1600-talet. Den skall 
der hafva förefunnits ända till 1770-talet, då den siste kron- 
1) Om Foten och dess fuiictiuiier hos Menniskan och Däggdjuren; akad. 
afh., pag. 46, pl. 4, fig. 30. - 1845. 
2) Sv. Jäg.förb:s Nya Tidskr., 9:de årg. (1871), pag. 198. 
3) Sv. Jäg.förb:s Nya Tidskr. , 9:de årg. pag. 5, och 10:de arg. pag. 145, 
4) 4:de årg., pag. 65. 
