812 
åtnjuta behörigt skydd ^). Enligt de enskilta underrättelser, som 
vi erhållit, förekommer rådjuret åtminstone i södra delarne af 
Halland, ehuru i ringa mängd. Från de sydliga orterna förirra 
sig rådjuren stundom långt upp emot norden. Så t. ex. uppgif- 
ves i Sv. Jägareförbis Nya Tidskr. , lista årg. pag. 38, att 1859 
en råbock blef tagen simmande i Mälaren nära Arnö gård i Up- 
land^). Under äldre tid har rådjuret varit mera utbredt i de 
norra delarne af Götaland än nu. Å sist anförda ställe anföras 
ett par bevis på att det under Gustaf Iis och Carl IXis tid var 
talrikt förekommande i Vestergötland och i trakten af Jönkö- 
ping; och uti nämnde tidskrifts 4ide årg., pag. 68—70 upp- 
gifvas åtskilliga säkra bevis på att rådjuret inom Östergötland 
varit ymnigt ända till slutet af förra seklet. Att rådjuret är en 
ursprunglig tillhörighet för Sverige, och särskilt för Skåne, be- 
visas af de subfossila horn och ben af detsamma, som stundom 
finnas i Skånes torfmossar - Inom Norge har rådjuret, enligt 
KoB. CoLLETT*), knappast någonsin förekommit i vildt tillstånd 
såsom en ursprunglig tillhörighet, men ett och annat individ 
har förirrat sig dit från Sverige. — Utomdess förekommer rå- 
djuret i hela Europa, med undantag af mellersta och norra 
Kyssland. Enligt G. Belke •^), förekommer det emellertid i Kiewska 
guvernementet. ■ En närstående men skiljaktig art, Cervus py- 
gargus Pallas , som är större och har längre horn , förekommer 
i mellersta Asien och Sibirien, och det är en förvexling med 
denna, eller rättare dess upptagande såsom en varietet af rå- 
djuret, som har föranledt uppgifterna om dettas förekomst i 
Asien. 
Kådjuret älskar sådane trakter, hvarest löfskog finnes, men 
icke sammanhängande och oafbruten högstammig skog, utan så- 
dan som är omvexlande med ungskog, busksnår och öppna fålt 
1) Ett sådant skydd har rådjuret t. ex. erhållit i södra Småland, då 
K. Maj:t genom kungörelse af d. 23:dje Febr. 1872 förbjudit all jagt efter 
rådjur inom Kronobergs län under fem års tid. 
2) Sedan vargen numera blifvit sällsynt i mellersta delarne af Sverige, 
äfvensom i de södra, är det antagligt, att rådjuret här skall komma att 
utbreda sig. 
3) Skand. Fauna, Däggdjuren, 2:dra uppl. , pag. 521. 
4) Oversigt over Norges vigtigste Hvirveldyr; Statistisk Arbog for 
Kongeriget Norge, af O. J. Broch, pag. 16. 
5) Bullet. de la Société Imp. des Naturalistes de Moscou; année 1866, 
N:o 2, pag. 492. 
