818 
ning. Den tagg , som på det tvåtaggiga hornet har bildat sig å 
dess främre sida, har ungefär samma plats, som ögontaggen 
intager å det tvåtaggiga hornet af den unge kronhjorten, och 
den anses derföre af J. F. Brandt ^) för en ögontagg. Då den 
emellertid vid hornets vidare utveckling sammansmälter med 
den utbredda kronan, samt icke visar någon tendens till att 
förflytta sig närmare intill rosenkransen, såsom hos kron- och 
dof hjortarne, utan fastmer ofta aflägsnar sig derifrån, kan den 
dock svårligen anses homolog med en ögontagg, och vi antaga 
derföre, att elgens horn, liksom rådjurets, sakna sådan. Efter 
fällningen-) af de 2- eller 3-taggiga hornen, d. v. s. i 4:de 
eller 5:te lefnadsåret, erhåller elgen 3- eller 4- taggiga horn af 
större storlek och utbredning än de föregående, samt af mellan 
1 och 2 fots längd i rät linia. Derefter tilltaga hornen efter 
hvarje fällning i storlek, utbredning och taggarnes antal ända 
till 18 å 20 års ålder; men då mängden af taggar är mycket 
föränderlig , och deras antal ofta är olika på de samtidiga hornen 
å samma individ, kan man icke derefter med någon säkerhet 
beräkna åldern, ehuru stora och starkt utbredda horn med många 
taggar alltid utmärka högre och mogen ålder. Då elgarne nu- 
mera , isynnerhet hanarne , sällan få lefva till någon högre ålder, 
är det, såvidt vi erfarit det, mycket sällsynt att någon elghane 
anträffas hos oss med horn, som hafva flera än 4 å 5 taggar 
hvartdera. Vi hafva emellertid haft tillfälle att se horn af på 
sednare tiden skjutna elghanar, som haft 6 å 7 taggar, i kronan 
af hvarje, och kronans längd, med inberäkning af taggarne, 
öfver 2 fot eller 600 mill., samt skaftets omkrets strax ofvan 
rosenkransen 7 tum eller 210 mill. Vi hafva emellertid hört 
omtalas horn från sednare tiden , som haft flera taggar, nemligen 
10 å 12. Uti Sv. Jäg.förb:s Nya Tidskr., ll:te årg. pag. 15, 
omnämnes i Norge 1871 skjuten elg, som å ena hornet hade 9 
taggar. Ofta får man se å stora horn, att kronan utgöres af 
2:ne afdelningar : en främre och en bakre , af hvilka den främre 
är bildad af den delen, med hvilken den af Brandt så kallade 
ögontaggen har sammansmält, samt i allmänhet är mindre än 
den bakre. Någon gång får man, såsom en abnormitet, se att 
1) Beitr. z. Naturgesch. des Elens; Mém. de TAcad. Imp. des Sciences 
de St. Pétersb. VIl:e ser. T. XVI. N.o 5. 
2) De gamle elghanarne skola fälla hornen i December, enligt O. VON 
LOEWIS (Der Zoologische Garten, 1867. pag. 222). 
