842 
sands stift, så har den dock isynnerhet sitt egentliga hem på 
de stora sammanhängande hög^ellen, der snön ligger under hela 
sommaren. Den är emellertid här merendels i rörelse, och dröjer 
sällan länge på ett ställe, ntan vandrar från en trakt till en 
annan, sökande passande näring. — Inom Gamla Verlden före- 
kommer vildrenen dessutom i de nordligare delarne af Finland, 
i Kyska Lappland och norra delarne af Kyssland, i Sibirien, 
Kamtschatka och Mongoliet, samt på Spetsbergen och Novaja- 
Semlja. Uti Ryssland går vildrenen ända ned i Nowgorodska 
och Kasanska guvernemangen, i det förra, enligt J. F. Brandt^), 
till 59:de nordliga breddgraden, och i det sednare t. o. m. till 
den 52:dra D:o D:o, enligt J. A. Wagnek 2). Pallas^) uppgifver 
dess förekomst i östra Ryssland vid floderna Karna och Ufa. 
Dess utbredning här följer sträckningen af de Uralska Bergen. 
I Sibirien har den en särdeles vidsträckt utbredning , och förekom- 
mer söderut till trakterna omkring sjön Baikal och de Mongo- 
liska bergen, enligt Georgi och Pallas, och i de mest östra 
delarne ända ned till floden Amur, enligt J. F. Brandt*), Arthur 
NoRDMANN^), och G. Radde ^). — I Nya Verlden förekommer 
vildrenen på Grönland , och de nordligare delarne af Norra Ame 
rika för öfrigt, der den är utbredd genom Labrador och Canada 
till norra delarne af Förenta Staterna. I nordvestra delarne af 
Norra Amerika går den , enligt J. F. Brandt, ned till 56:te nord- 
liga breddgraden , då den deremot i nordöstra delarne af samma 
verldsdel går ned till 45:te D:o. 
Såsom i Skandinavisk Fauna uppgifves, har renen fordom 
haft en mycket vidsträcktare geografisk utbredning än nu. De 
horn och ben af den, som man funnit uti bengrottor, i mergel 
och i torfmossar m. fl. st. uti qvartära bildningar både i norra, 
mellersta och södra Europa, bevisa, att den under en aflägsen 
forntid varit utbredd öfver hela denna verldsdel. Dess förekomst 
har dock sträckt sig ännu längre i söder, och H. B. Tristram 
har funnit tänder och ben af den uti en breccia på Libanon i 
1) Der Nördliclie Ural, etc. Siippl. Bemerkiingen iiber die Wirbeltliiere 
des nördlichen europeisclien Russlands, pag. 46. 
2) ScHREBERS Säugthiere, Supplem. 4:te Abth. pag. 346. 
3) Zoographia Rosso-Asiatica, vol. I, pag. 207. 
4) Anf. st. 
5) Ueber den Fischfang und die Jagd der am Anmr wohnenden Gilja- 
ken; Bullet. de la Société Imp. des Naturalistes de Moscou. 1861, N:o 3. 
6) Bullet. de TAcad. Imp. des Sciences de St. Pétersb. T. IV (1862), 
pag. 54. 
