843 
Palestina^). Enligt S. Nilsson i Skand. Fauna hafva horn och 
ben, tillhörande detta djur, icke sällan blifvit funna i torfmossar 
i Skåne; och samme författare har sedermera uppgifvit '■^) , att 
ben af den blifvit funna i en torfmosse på Kullaberg i Skåne 
tillsammans med ett lårben af Ursus spelmis. De funnos i 
mergel under torfdy (se ofvan pag. 638). Det är antagligt, att 
under isperioden renen varit allmänt utbredd i förening med 
denna och att den derefter, liksom Lepus timidus Lin. och 
Lagopus alpina Nilss., så småningom dragit sig tillbaka åt 
norden. I de vilda och ödsliga skogstrakterna i mellersta Eu- 
ropa bibehöll den sig emellertid qvar mycket länge efter nämnde 
period, och på C^saks tid fanns den ännu i Tj^skland uti den 
af Eomarne så kallade silva Hercynia^ som från Schwarzwald i 
nordöstlig riktning sträckte sig genom Tyskland till för Romarne 
obekanta trakter. Det djur, som af C^sar uti hans Commentarii 
de Bello Gallico, 6:te boken och 26:te kapitlet beskrifves, och 
hvarom han bland annat säger: ^'Est bos cervi figura" . 
''Eadem est feminse marisque natura, eadem forma magnitudoque 
cornuum", och som skulle förekomma uti silva Hercynia, an- 
tages numera af de fleste för att A^ara renen. Såsom ytterligare 
bevis på att Eomarne i Tyskland fått kännedom om renen, åbe- 
ropas en gammal Romersk mosaik, som förvaras i Louvren i 
Paris, och ä hvilken en ren af bildas betande vid en flod, vid 
hvilken tallträd växa. Den anses vara ett minne af någon Eo- 
marnes seger i Germanien*). Då inga subfossila lemningar af 
renen blifvit funna i de mellersta delarne af Sverige, antager 
S. Nilsson (å anf. st.), att renen kommit till Skåne från Tysk- 
land under en tid, då dessa länder voro sammanhängande, äf- 
vensom att vildrenen i Norge och de norra delarne af Sverige 
dit inkommit norra vägen, och icke söderifrån genom att sä 
småningom hafva dragit sig tillbaka mot norden. Utan tvifvel 
1) Proceed. of the Zool. Soc. of Lond. 1866, pag. 86. 
2) Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1861 (tr. 1862), pag. 45. 
3) Man har t. o. m. yttrat den suppositionen , att renen reijaii dfi varit 
i södra Europa af urinvånarne (förmodade Lappar) domesticerad , liksom för 
närvarande i de nordligaste delarne af Europa. (P. Gervåis: De TAn- 
cienneté de THomme; Mémoires de la section des sciences, de rAcadémie 
des sciences et lettres de Montpellier, T. VI, fasc. 2 (1865), pag- 202). 
4) Vi hänvisa för öfrigt i afseende på detta ämne till Skandin. Fauna^ 
Däggdjuren, 2:dra uppl. pag. 503 & 504. 
