849 
dess byggnad utvisar, att den höv till si. Cervits, och närmast sluter sig till 
C. dama, men äfven företer någon tendens till si. Eangifer. Dess hona 
har emellertid varit hornlös, liksom den af de flesta andra hjortarterna. 
II. Uuderordn. CAVICOENIA, Illiger. 
Slidhornsdjup. 
Hornen titvechlas Jrån ett JiornartacU, hlottadt rudiment^ 
och omsluta såsom slidor benartade utskott (qvichar) från pann- 
benen; samt är o nästan aldrig underkastade fällning. 
Hornslidan å de denna underordning tillhörande hornen 
tillväxer från basen genom förvandling till hornväfnad af celler, 
som erhålla sitt material från det blod, som circulerai på och 
uti qvicken. 
Fam. CAPRID^, Ogilby. 1836. 
(Proceed. of the Zool. Soc. of Lond. 1836, pag. 137). 
(Getdjur). 
Öfverläppen är framtill försedd med en vertical fåra. 
KlÖfvarne äro höge och hoptryckte, och läitklöfvarne äro store 
och klotformigt uppsvällde. Extremiteterna utan hårborstar. 
Svansen merendels kort. 
Till denna familj höra slägtena Capra och Ovis, samt nå- 
gra få utländska slägten : Bupicapra, Hemitragus, Nemorhedus 
och Oreotragus. De äro i allmänhet icke af någon betj^dlig 
storlek, men jemförelsevis starka och härdiga, samt mj^cket 
skickliga att klättra på berg. De vilda arterna älska bergiga 
trakter. 
I. Slägtet Capra, Linné. 1758. 
Ä nosen finnes en mycket liten naken fläck mellan näs- 
borrarne. Nosens öfre profilkontur är nästan rät KlÖfvarne 
äro helt och hållet hoptryckte, samt icke vid den inre, och 
knappt vid den bakre sidan lägre, vid spetsen trubbige, samt 
1) Härifrån gör den tama race, som fått namnet Hircu^ thebaicus , och 
som har nosen starkt hvälfd, undantag. 
