851 
från vestra Afrika; 6. dverggeten (Hirciis reversiis)^ från öfre 
Guinea i Afrika, och isynnerhet från staten Ajuda vid Slaf- 
kusten derstädes; 7. Angöra- geten (Hircus angorensis)^ från 
Natolien eller Levanten; 8. Kaschmir-geten (Hircus laniger), 
från Stora och Lilla Thibet samt Biichariet 9. den lurfviga 
geten (Hircus villosus'), från Thibet; 10. den Nepalska geten 
(Hircus arietinus), från Nepal och foten af Himalaya; 11. den 
Egyptiska geten (Hircus aegyptiacus) , från Egypten; 12. Mam- 
bergeten (Hircus onambricus), från Syrien; 13. den Thebaiska 
geten (Hircus thchaicus), från Egypten, och ursprungligen sanno- 
likt endast öfre Egypten; och slutligen 14. den knölhorniga 
half-geten eller så kallade Jemlah-geten , äfven Iharal {Hemi- 
tragus jonlahicus) , med 2:ne par spenar, från Himalaya. Af 
dessa förefinnas endast 3:ne i vildt tillstånd, nemligen Hircus 
(Capra) aegagrus , H viJlosus och Hcmitragus jemlahicus. 
Från den l:sta härledes endast 1 tam race, och den 2:dra re- 
presenteras af 9 D:o. Den 3:dje representeras blott af den enda 
och samma racen , den 4:de af 2:ne D:o , den 5:te blott af den 
enda, den 6:te af 4, den 7:de af 3, och den 8:de af 2 D:o. 
Från den 9:de härledas 5 tama racer. Den 10:de representeras 
blott af 1 race, den ll:te af 3, den 12:te af 5, och den 13:de 
af 3 D:o. Från den 14:de härledes blott en tam race, men den 
vilda arten låter lätt tämja sig, och alstrar, ehuru till slägtet 
skild, med den Nepalska tama geten fruktsamma bastarder. Vi 
se således häraf, att Fitzinger icke antager den eljest allmänna 
åsigten, att den vanliga tama geten (Hircus capra Fitzinger, 
eller Capra hircus Linné) härstammar från Bezoargeten (Capra 
aegagrus Pallas), utan förmodar, att den härleder sig från en 
egen ursprungligen vild art , som likväl numera icke förekommer 
i vildt tillstånd. Från Capra aegagrus härleder han endast 
^Ulircus Aegagrus buraeticus^^ Frrz, , som hålles tam af Burae- 
terna i trakten af sjön Baikal , och på åtskilliga ställen i norra 
och östra Sibirien, och äfven finnes i den mellersta delen af 
Europeiska Kysslaiid. Fitzinger förmodar, att denne racen har 
uppkommit genom croisering af Bezoargeten med Kaschmirgeten. — 
Bezoargeten är emellertid bland alla vilda getarter den som kommer 
närmast den vanliga tama geten. Den afviker från denna, sådan 
1) Namnet Kaschmir-get har den erhållit deraf, att man i Kaschmir 
sedan lång tid tillbaka sysselsatt sig med tillverkning af tyger af dess hår, 
de så kallade Kaschmir-schalarne. 
