872 
Skelettet öfverensstäminer med det af nötkreaturet, med undantag af 
de afvikelser, som i diagnosen blifvit anförde. Jemte dess betydliga storlek, 
utmärker det sig genom jemförelsevis gröfre byggnad: starkare kammar 
och utskott, och något längre neuraltaggar. samt tjockare ben i allmänhet. 
A craniet räcka mellankäksbenen vanligtvis icke upp till näsbenen , men 
vi hafva dock sett ett par cranier, der de berörde dem. Betraktadt ofvan- 
ifrån, har det nosen framtill smalare än å det af tama nötkreaturet, och 
dess bredd öfver midten af mellankäksbenen innehålles nära 3:ne gånger i 
craniets bredd öfver de bakre orbitalkanterne. Den bakerste kanten af pannan 
är nästan rät, ehuru i midten stundom något litet konvex, och stundom 
något litet konkav. Den öfre sidan af den bakerste delen af densamma är 
plattad, ehuru ofta obetydligt konjtav, och stundom med en liten konvexitet 
långs midten. Midt emellan ögonhålorna är der långs sutura frontalis en 
grop. Ögonhålorna äro temligen starkt utstående , ehuru de i detta afseende 
äro underkastade vexling , liksom hos tama nötkreaturet , och detta är något 
beroende af beskaffenheten af pannans sidokanter mellan ögonhålorna och 
baserne af hornqvickarne. Der pannan härstädes är smalare och har sido- 
kanterne mera utringade eller konkave, synas ögonhålorna mera fram- 
stående Nackhålet är något vexlande till sin form, dock oftast bredare 
än högt. Stundom företer det emellertid ett motsatt förhållande. De 2:ne 
knölar, som förefinnas å undre sidan af nackbenets basilardel vid gränsen 
mellan den och det bakre kilbenets kropp, äro stora, hoptryckta och pa- 
rallela. Tårbenet afviker något från dess vanlige form hos tama nötkrea- 
turet, derigenom att dess på ansigtet synlige del på midten är smalare än 
vid ändarne. Hornqvickarne, som äro af betydligare dimensioner än de af 
tama nötkreaturet , och således utvisa , att uroxen varit utrustad med större 
horn än detta ^) , äro vid basen något nedtryckte , och deras genomskärning 
der har en ungefär elliptisk form. Deras bakre kanter skjuta ut bakom 
bakre kanten af pannan Deras skaft är mycket kort , och hos äldre in- 
divider stundom nästan intet. De äro för öfrigt ganska betydligt vexlande 
både uti storleken och böjningen. Dessa vexlingar tyckas vara individuella. 
Vi hafva stundom på cranier, som påtagligen varit äldre , funnit dem mindre 
än på sådana, som tillhört något yngre djur. De äro i allmänhet vid 
basen riktade utåt och bakåt, samt å midten böjda uppåt och något framåt, 
1) Man betrakte t. ex. den hos J. H. Blasius (anf. st.) befintlige figu- 
ren öfver craniet. 
2) S. Nilsson har beräknat, att ett af de största uroxehornen skulle 
hafva rymt 1 Va kanna (Skand. Fauna, Däggdj., 2:dra uppl. pag. 545). — 
Samme författare omnämner en i mergel i England funnen hornqvicke af 
uroxe , hvars längd efter "öfre böjningen" är 3 fot 2 tum verkm. , och peri- 
feri vid basen 1 fot 7 '/a t. D:o. G. Cuvier (Rech. sur les Ossem. foss, 
3:me édit. T. IV, pag. 154) omtalar ett vid Rom på 20 fots djup funnet 
cranium, hvars hornqvickar haft en omkrets vid basen af 157io t. och en 
längd af 4 fot, men deras spetsar voro endast 3 fot åtskilde. 
3) A ett cranium af ett ungt individ hafva vi sett den bakre kanten 
af pannan sträcka sig något litet bakom hornqvickarnes bas. 
