m 
pen är proportionsvis kortare än hos nötkreaturet, med mycket högre frara- 
del, lägre och mindre bakdel, och något kortare svans, som knappt räcker 
längre ned än till hasleden (tarsalleden). Halsen är kort och hög. Iris är 
brun, och pupillen aflång och vertical. Hornen äro små, och äfven vid 
basen nästan trinda , hafva öfre sidan af basen lägre än pannans konvexitet, 
samt äro i början något nedåt, derefter uppåt, och slutligen vid spetsen 
något bakåt böjda, och af svartaktig färg. Hårfällen är under vintren 
medelmåttigt lång, uUik eller krusig, och af matt pepparbruu färg. På 
skuldrorna och halssidorna är den då blekare, och blandad med hvitaktiga 
hår. Under sommaren är den kort och åtliggande , samt af glänsande mörk- 
brun färg. På hufvudet, öfre och undre sidan af halsen, och på främre 
delen af kroppen är hårfällen längre. På halssidorna är den emellertid kort. 
På nedre delen af kinderna , under hakan , halsen och bringan är den lång 
och mer eller mindre nedhängande , och på nacken och öfre sidan af halsen 
bildar den en kort man. Under hakan är den vanligen lång , äfven om den 
under halsen skulle vara kortare. De långa håren på, kinderna , hakan , 
strupen, bringan och svansändan äro brunsvarta, och af samma färg äro 
kiöfvarne. Mycket gamle hanar skola sakna de långa hären under halsen» 
Kalfvarne äro rödbruna , med de långa håren på kinderna , hakan och under 
halsen, och med svansqvasten brunsvarta O- 
Skelettet. Craniet: Det kännes lätt genom dess betydliga bi^dd, dess 
kuUriga panna, och dess på öfre sidan af hjernskålen uppstigande nackben 
(urspr. interparietalben). Denne del af nackbenet bildar en mer eller mindre 
spetsig, mellan pannbenen inskjutande vinkel. Pannans bredd öfver de bakre 
orbitalkanterne är mycket större än pannbenens längd från bakre ändan af 
näsbenen till deras bakre kanter, och dess bakre del sluttar starkt bakåt 
Afståndet mellan ögonhålorna och hornqvickarnes baser är föga längre än 
ögonhålornas diametrar. Ögonhålorna äro starkt utstående , och hornqvic- 
karnes skaft äro teraligen långa , och hafva sitt läge ett godt stycke framom 
nackekammen. Tårbenen äro bredast på midten, och hafva dubbla /orawina 
lacrymalia. Afståndet mellan näsbenen och mellankäksbenen är betydligt. 
Den öfre kindtandraden är längre än afståndet mellan den och framkanten 
af mellankäksbenen. — Hanens eller tjurens cranium kännes från honans 
eller kons genom följande karakterer: Hans cranium är bredare, så att å 
det pannans bredd midt emellan hornskaften och ögonhålorna innehålles 
föga mera än 2:ne gånger i craniets längd; då deremot å honans cranium 
nämnde bredd innehålles omkring 2 V, gånger i den sednare. Vid nackhålet 
äro de nedre inre kanterne af ledknapparne hos honom föga konkave , och så 
riktade, att de , om de sammanstötte , med hvarandra skulle bilda en spetsig 
1) Den Amerikanske bisonoxen skall hufvudsakligen endast skilja sig 
från den Europeiske derigenom, att den på hela den främre kroppsdelen 
till bakom bogarne har en yfvigare och längre hårfäll, som äfven på öfre 
delen af främre extremiteterna är läng. Man har yttrat den förmodan, att 
denne skilnad är en följd deraf , att den Amerikanske bisonoxen på de vid- 
sträckta prärierna under vintern är utsatt för ett hårdare klimat, än det i 
hvilket den Europeiske lefver, hvilken är skyddad af skogarne. 
