885 
blitVit bekräftad. Ehuru Caksar, märkligt nog, icke omnämner bisonoxen 
bland FJercyniska skogens märkvärdiga djur, är det dock antagligt, att den 
derstädes funnits pä hans tid, då den i vildt tillstånd förekommit i Tysk- 
land under en långt sednare period. Stundom åtnjöt den der särskilt skydd 
af furstarne. Uti Pommern dödades den siste der förekommande bisonoxen 
af Hertig Wartislaw 5:te omkring niidten af 14:de seklet Enligt A. 
Muller 2), skall bisonoxen ännu under Markgrefven Albrechts tid i östra 
delarne af Tyskland, i landet Schalauen mellan Kurische Haif och gränsen 
mot Ryssland och Polen haft ett säkert tillhåll Den siste skall der hafva 
blifvit skjuten af en vildtjuf sä sent som 1755. Afven på Vogeserna och 
Ardennerna har den funnits efter Romarnes tid. Aristoteles uppgifver, att 
den på hans tid fanns på berget Messapium , som skiljer Paeonien från Mse- 
dien eller Moesien , eller nuvarande Bulgarien. 
Bialowiezerskogen är omkring 5 svenska mil lång och 4 — 4 72 D:o bred, 
samt består för det mesta af barrträd , blandade der och livar med björkar 
och innesluter gräsrika betesmarker, och lemnar således bisonoxarne ett för- 
träffligt tillhåll. Der finnas äfven elgar. Bisonoxarne föredraga högländt 
mark, samt förtära aromatiskt gräs och bittra örter, löf, qvistar och bark 
af unga träd och buskar, isynnerhet af vide, asp, ask och avenbok. De 
ernå, enligt Jarocki, en ålder af 40 år. Deras lukt och hörsel äro ut- 
märkta. Då de äro yngre, hålla de sig tillsammans i skaror af 20—40 
stycken , men de äldre söka ensamheten. De äro snarare skygga än djerfva , 
men de äldre tjurarne äro , enligt Jaeocki , icke rädde , och det händer ofta 
att de icke vilja gå ur vägen för de menniskor, som passera genom skogen, 
och t. o, m. någon gång göra de anfall, om de icke få af det hö, som den 
vägfarande medför. Oroade eller sårade, anfalla de ofta. De unga äro 
deremot skygga. Hästar hafva i allmänhet afsky för dem. Bisonoxen är, 
oaktadt sin utomordentliga styrka, ej uthållig i sitt språng, och 3: ne vargar 
kunna döda den störste tjur, på det sätt, att den ene sysselsätter honom 
framifrån, så att under tiden de 2:ne andra kunna få tillfälle att anfalla 
honom bakifrån, och att bita hål på buken. 
Brunsttiden inträffar i Augusti , och de hafva då sitt vackraste utseende^ 
samt äro stridslystna. De låta då, och äfven eljest, då de äro retade, höra 
ett starkt och kort skriande och bölande ljud. De bruka då med ena 
hornet gräfva rundt omkring roten af smärre träd af 4—6 tums diameter 
och hålla i dermed så länge tills de gräfva upp dem , hvarvid träden ofta 
med rötterna fastna vid hornen, och bäras sedan under deras lopp på detta 
sätt omkring en stund. Kon går drägtig i 9 månader, och föder i Maj en 
■kalf, som, sedan han blifvit torr, strax har förmågan att resa sig och följa 
oxe i Prossnitzerskogen i Schlesien. Af dessa båda uppgifter synes det, 
som bisonoxen numera skulle förefinnas utplanterad i Schlesien. På det sist 
anförda stället i tidskr. Zool. Garten uppgifves dessutom , att den i Lithauen 
äfven förekommer i några skogar, som ej stå i samband med Bialowiezer- 
skogen. 
1) Der Zoologische Garten, 8:er Jahrg., 1867, pag. 307. 
2) Fauna höherer Thiere (Preussens; Paläontologisches) , pag. 149. 
3) Skand. Fauna, Däggdjuren, 2:dra uppl., pag. 571. 
