886 
med modern. Han diar nästan ett helt år. Korna yngla knappt hvart 
tredje år, enligt Jarocki, och deras förökning är derföre trög. Af 663 
gamla djur hade på ett år blott 48 kalfvar erhållits. 
Enligt DOLMATOFF och F. Muller hos A. Muller blifva kalfvar af 
hisonoxen temligen lätt tama, och visa sin vårdare tillgifvenhet , men de äro 
svåra att behålla vid lif, tills de ernå någon högre ålder. Den sistnämnde 
har på åtskilliga ställen i Lithauen sett tama sådana Ehuru den Europeiske 
bisonoxen i vildt tillstånd skall hysa ovilja för nötkreaturen, har det dock, 
enligt densamme någon gång lyckats att sammanpara dem , och att af dem 
erhålla bastarder. Dessa hade dock dött , med undantag af en tjur, som var 
modig och kraftfull , men icke vild. Han hade den eljest starka konvexiteten 
på framryggen mindre och mera lik modrens (en vanlig ko af nötkreaturet; , 
men fadrens (bisonoxens) färg. I fångenskapen har bisonoxen icke så sällan 
fortplantat sig med sina likar, t. ex, vid det Ryska kejserliga lustslottet 
Zarskoje-Selo nära Petersburg 2) , i dj urträdgården i Amsterdam, och i den 
uti Dresden. Härigenom kan möjligen dess framtida bibehållande bland de 
lefvande djuren tryggas, och t. o. m. utsigt till dess fullständiga doraesti- 
cation förefinnas. Det tyckes emellertid, som dess ringa fruktsamhet skulle 
vara ett tecken till dess dödsdom , såvida icke domesticationen medför en 
förändring häruti. Enligt hvad som anföres hos AUDUBON och Bachman (anf. 
st.) , lär den Amerikanske bisonoxen vara mera fruktsam än den Europeiske, 
så att dess kor yngla hvarje år. 
i 
Ordningen CETE, Linné. 1758. 
Uvaldjur. 
Denna ordning är inom det ofvan meddelade systemet den 
17;de, och omfattar ett temligen betydligt antal däggdjur, af 
hvilka en del äro de största af alla. Karaktererna äro följande: 
1) Afven den Amerikanske bisonoxen låter tämja sig. Vid Mexicos er- 
öfring af Européerna skall den hafva förefunnits i tamt tillstånd hos Kejsar 
MONTE ZUMA. Ännu pä vår tid har man hos en del Indianstammar träffat 
hundradetal af tama bisonoxar, som lefvat fredligt tillsammans med vanlig ' 
boskap. Sannolikt fortplantar den sig i tamt tillstånd hos Indianerna. (Der 
Zoologische Garten, 8:er Jahrg. 1867, pag. 92—96). Hos Audubon och 
Backman (The viviparous Quadrupeds of North America, vol. II, pag. 51— 
52), omtalas äfvenledes den Amerikanske bisonoxens domestication , och 
der omnämnes sammanparning af en bison-tjur med en vanlig nötkreaturs- '\ 
ko, samt att den deraf alstrade bastarden — en qviga — var fruktsara. ^ 
Nötkreaturs -tjuren ville icke para sig med en bison-ko. 
2) Äfven der skall man, enligt A. Möller, hafva erhållit bastarder 
af den och nötkreaturet. 
