905 
laena mysticetus) har Eschricht och Reinhakdt ^) funnit 324, och 
hos jättehvalen (Bal(eno])tera sihhaJdii) har Malm 2) räknat 
476, med inberäkning af de smärre outbildade, vid främre 
och bakre ändarne af hvardera bardräckan. Hvarje bard eller 
transversell rad består af flera, med kanterna förenade skifvor, 
af hvilka den yttersta är den vida största och längsta, och kallas 
marginahhifva^ och de öfriga, som aftaga i längd och storlek 
inåt, och innerst äro helt små, kallas hiskifvor. Man har äfven 
stundom kallat de yttersta skifvorna barder^ och de inre hi- 
barder. Biskifvornas antal är olika hos olika former, och under 
tillväxten skola nya bildas vid bardradernes innerste delar, i samma 
mån , som de yttre större sammansmälta med marginalskifvorna. 
Uti en bard har man stundom räknat 20 biskifvor. De barder 
äro i allmänhet de största, som hafva sitt läge i midten af 
bardräckan, och de främsta och bakersta äro helt små och ofull- 
ständiga, så att en del af dem blott visa sig såsom knippen af 
borst pä gommen. Dessa bilda ej heller några reguliera sam- 
manhängande tvärrader. Vid bardräckornas främre ändar äro de 
stundom närmade intill hvarandra, och stundom längre åtskilda. 
Derigenom att barderna äro snedt triangulära, och triangelns 
längsta sida är borstbärande och riktad snedt inåt och nedåt, och 
der mellan båda bardräckorna är ett parti af gommen, som icke 
bär barder, är munnens öfre hvalf längsåt starkt urhålkadt, i 
hvilken urhålkning den stora och köttiga tungan passar. Då de 
särskilta barderna i bardräckan äro ställda parallelt och tätt 
intill hvarandra, bildar nämnda räcka ett tätt borstbeklädt fält. 
Öppningarne mellan barderna äro emellertid tillräckligt stora, 
för att släppa ut det vatten,, som mellan dem skall silas. I af- 
seende på bardskifvornas struktur få vi nämna, att de förete 
ett yttre tätt harldager, och ett inre af fina rör bildadt märg- 
lager^ från bvilket borsten vid deras inre och undre kanter utgå. 
Enligt OwEN, äro rören bildade af concentriska hornlameller. 
Bardskifvans bas är ihålig, och i denna hålighet harbardpulpan 
sitt läge på samma sätt, som tandpulpan i håligheten i tandens 
bas. På den delen af gommen, der barderna hafva sitt läge, 
egentligen motsvarande den tandbärande delen af öfverkäksbenen 
1) Om Nordhvalen {Balana Mysticetus L); K. Danske Vid. Selsk. Skr., 
5:te Ksekke , naturv. og math. Afd. Bd. 5, pag. 515. 
2) Monogr. illustrée du Baleinoptére etc, pag. 35. 
58* 
