906 
hos de andra däggdjuren, förefinnas nemligen nedskjutande mjuka 
skifvor, som af Eschricht^) kallas "Kiimblad", d. v. s. groddblad, 
eller pulpor, och från dessa blads undre kanter utgå mjuka 
trådar, som inskjuta uti de rör, som förefinnas i bardernas märg- 
delar, och lemna materialet till bildningen af borsten på bar- 
derna. Bardernas yttre eller barkdelar omsluta groddbladen 
utomkring, och förena sig med den fasta huden på gommen 
mellan dessa blad. Vid basen äro de omslutna af en kompakt, 
subelastisk massa, som fyller derstädes mellanrummen dem 
emellan, och vid yttre delen af bardräckan är tjockast, samt, 
enligt EscHKicHT, utgöres af epithelialceller. Barderna hafva så- 
ledes persistenta pulpor, som bidraga tiil att barderna och deras 
borst alltjemnt tillväxa i samma mån, som de genom bruket af- 
nötas. Enligt Eschricht, äro barderna vid hvalarnes födelse re- 
dan tillstädes i sitt normala antal, men de börja icke fram- 
komma förr än fostret har hannit hälften eller -/a af sin storlek. 
De foetala rudimentära tänderna hafva redan försvunnit, innan 
detsamma erhållit sin halfva storlek. Underkäkens sidokantereller 
läppar äro mer eller mindre starkt uppstående, och omsluta på 
yttre sidorna bardräckorna, då munnen är tillsluten. — Hela 
denna apparat är beräknad på att genom silning ur vattnet upp- 
hemta en oändlig massa smärre djur. Derföre har deras mun 
blifvit mycket stor, och följaktligen äfven silapparaten fått be- 
tydliga dimensioner. De talrika borsten, på barderna bilda till- 
sammans å hvardera sidan af munnens öfre hvalf en matta, på 
hvilken vid vattnets utsilning de små djuren fastna; och dessa 
afskrapas sedermera och föras till det lilla svalget af den stora 
tungan, som, för att kunna göra detta, erhållit en sådan stor- 
lek, att den fyller den stora munkaviteten. 
Fam. BAL^NID^, J, E. Gray. 1825. 
(Ann. of Phil. XXVI. 1825; & Proceed. of the Zool. Soc. of Lond. 1864). 
(^Rättlivalar). 
liyygfena salmas , och hroppen är å f rämre delen af undre 
sidan slät, eller utan långsgående fåror. Främre extremiteterna 
äro breda. — Craniet är mycket stort, och dess längd utgör 
mera än ^/g , och stundom mera än ^j^ of det öfriga skelettets 
1) Nordhvalen etc, pag. 510. 
